Справа № 127/13062/25 
Провадження № 33/801/83/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Березовська О. А.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Несси Олени Олександрівни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2025 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області визнано винуватим ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Не погодившись з цією постановою, захисник  ОСОБА_1 – адвокат Несса О.О.подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що  ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому процедура його огляду повинна була бути проведена відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, чого зроблено не було.
Крім того, вказує, що  ОСОБА_1 не надав категоричної та однозначної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки неодноразово зазначав, що він перебуває у місті за наказом командира військової частини, в якій він служить, та виконує невідкладне завдання. До того ж, наголошував, що він є військовослужбовцем при виконанні обов`язків військової служби та бажає пройти відповідний огляд за участі уповноважених осіб Військової служби правопорядку.
Положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з огляду на таке. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 309324 від 23.04.2025 року, 23.04.2025 року о 09 год. 16 хв. в м. Вінниця, по вул. Хмельницьке шосе, 107В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Jeep Cherokee», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку та у повному обсязі (а.с. 2).
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2024 року у справі № 127/34852/24, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 9-11)
В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів до КП ВОНД «Соціотерапія»  від 23.04.2025 року вказано, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду відмовився (а.с. 5).
Як зазначено у рапорті інспектору взводу № 2 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Олександра Назаренка від 23.04.2025 року, 23.04.2025 рокупрацівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Jeep Cherokee», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 .В ході спілкування з  ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився. Також в ході перевірки документів водія було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2024 року у справі № 127/34852/24(а.с. 6).
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що дійшовши висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції не надав оцінки наявним у матеріалах справи доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для ухвалення рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно із ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналізуючи наведені положення закону, апеляційний суд визнає, що передбачений ст. 266-1 КУпАП окремий порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, стосується тих військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. 
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського видно, що після зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 наголошував, що він військовослужбовець та виконує обов`язки військової служби, а тому бажає пройти відповідний огляд за участі уповноважених осіб Військової служби правопорядку, після чого працівник поліції повідомив, що розцінює таку відповідь як відмову від проходження огляду та, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Між тим, на місце події також прибув командир роти, де проходить службу  ОСОБА_1 , який підтвердив, що ОСОБА_1 дійсно виконує обов`язки військової служби (а.с. 12).
Водночас, поліцейський, при висловленні згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за участі уповноваженої на те особи, не забезпечив права пройти такий огляд у відповідності до ст. 266-1 КУпАП, натомість необґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Крім того, в матеріалах справи міститься письмовий документ, яким фактично підтверджується видання усного наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України «Про здійснення розшуку військовослужбовця, який вчинив самовільне залишення військової частини або місце несення служби» № 50/28/10 від 23.04.2025 року, відповідно до якого з метою розшуку військовослужбовця, який вчинив самовільне залишення військової частини, направлено розшукову групу у складі молодшого лейтенанта ОСОБА_1 та солдата ОСОБА_2 для першочергових заходів з розшуку або встановлення місцезнаходження даного військовослужбовця (а.c. 32).
Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
При цьомусуд першої інстанції не надав належної оцінки вказаному документу, чим допустив невірну оцінку доказів, а лише обмежився посиланням на те, що наказ або бойове розпорядження командира, яким підтверджується виконання бойового завдання поліцейським ОСОБА_1 не надав та на невідповідність цього документу відомчому підзаконному акту, зокрема, що цей документ не містить дати, що не відповідає дійсності, оскільки він не містить лише дня місяця і місяця, натомість рік вказано, тобто суд вдався до зайвого формалізму при оцінці цього важливого для встановлення істини у справі доказу та не оцінив його у сукупності із іншими, наведеними вище доказами.
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 309324 від 23.04.2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з порушенням встановленого порядку, а тому такий протокол про адміністративне правопорушення не відповідає критерію допустимості доказів і не може бути покладений в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.
Відтак, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, то вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена, а тому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Отже на порушення вимог ст. 252, 280 КУпАП, суд першої інстанції невірно оцінив докази, а відтак не з`ясував усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та дійшов невірного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у цій справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення у його діях. 
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 247, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 – адвоката Несси Олени Олександрівни задовольнити, постанову Вінницького міськогосуду Вінницької області від 18 грудня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1  закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя     О. В. Ковальчук