ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року 	м. Полтава	Справа № 826/4632/15	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Бойка С.С., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ Юкрейн" до Державної податкової служби України , Центрального Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішеннь,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “АДМ Україна” (далі - позивач, ТОВ “АДМ Україна”) звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1, ДФС України), Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - відповідач 2), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 02.04.2015, просив суд скасувати рішення відповідача 1 від 24.02.2015 № 3968/6/99-99-10-01-04-25 про результати розгляду скарги та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача 2 від 24.12.2014 № 0001023720.
Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що висновки акта перевірки, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення не відповідають дійсним обставинам справи.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального ГУ ДФС від 24.12.2014 № 0001023720;
- присуджено на користь Товариства за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального ГУ ДФС понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач 2 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив, їх скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. На обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на отриману від інших податкових органів інформацію, зокрема, акт ДПІ у Кіровському районі міста Дніпропетровська від 02.04.2014 №55/04-65-22-03/35396886 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ “Сінтер Трейд Агро” щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ “КМК-ЮГ” за період листопад 2013 року, ТОВ “Агромарк” за період грудень 2013 року”; акт Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 16.05.2014 №000065/15-04-22-00/35146323 “Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП “Ніктрейд” з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ “Вторметекспорт” за період з 01.01.2012 по 31.12.2012”; акт ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 24.12.2013 №65/22-00/38169689 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ “РОСТ ОЙЛ Н” щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ФГ “БОНА ДЕА”, ТОВ “АЛЬЯНС ХЛІБОПРОБІВ”, ТОВ “ВАЙЗОР ЛТД” за період вересень 2012 року та з наступним постачальником ТОВ “ШИРОКІ ЛАНИ” за період: вересень, жовтень 2013 року”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 16.12.2013 №256/14-03-22-08/35723307 “Про результати зустрічної звірки ТОВ “Укр Мед Експорт”” щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ СП “НІБУЛОН” за період липень-жовтень 2013 року та контрагентами - постачальниками їх реальності та повноти відображення в обліку”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 10.12.2013 №236/14-03-22-08/35424400 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП АТФ “БАРАТІВСЬКЕ” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за весь період діяльності підприємства”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 16.12.2013 №251/14-03-22-08/37758703 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ “АГРОНАТ-ЮГ” щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період червень - жовтень 2013 року”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 12.12.2013 №17/14-20-22-361536698 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ФГ “БОНА ДЕА”. Наголошує на тому, що товар, що був предметом договорів поставки, для оподаткування операцій ПДВ має бути придбаний контрагентами або безпосередньо Товариством у сільськогосподарських підприємств - виробників, а тому встановлення походження товару (сільгосппродукції) є обов`язковою умовою для з`ясування правомірності формування Товариством даних податкового обліку у періоді, що перевірявся. Вказує, що із наданих платником документів неможливо встановити походження придбаного Товариством товару (сільгосппродукції), а також зазначає про відсутність у контрагентів необхідних посівних площ, спеціалізованої сільськогосподарської техніки, складських та виробничих приміщень, виробничих потужностей, трудових ресурсів для виконання своїх зобов`язань за укладеними з Товариством договорами.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задоволено частково.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.20 а.с.129).
Скасовуючи рішення окружного та апеляційного судів, Верховний суд звертав увагу, що суди попередніх інстанцій під час розгляду справи не надали належної правової оцінки зазначеним доводам контролюючого органу, не встановили походження придбаного Товариством товару (сільгосппродукції), хоча ці обставини є обов`язковими для правильного вирішення цієї справи.
Зазначене також не було предметом дослідження під час проведення судової економічної експертизи.
Приймаючи рішення по справі, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про задоволення позову, не забезпечили повного і всебічно з`ясування обставин в адміністративній справі, не вжили визначених законом заходів, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того зазначив, що судам також слід встановити, чи наявні у контрагентів необхідні основні засоби (посівні площі, спеціалізована сільськогосподарська техніка, складські та виробничі приміщення, виробничі потужності) та трудові ресурси для виконання своїх зобов`язань за укладеними з Товариством договорами.
Під час нового розгляду справи судам необхідно відповідно до положень частини четвертої статті 9 КАС України вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, запропонувати сторонам надати докази на підтвердження їх доводів та заперечень тощо.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 травня 2021 року прийнято справу до провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 червня 2021 року замінено відповідача у справі з Державної фіскальної служби України на її правонаступника Державну податкову службу України, закінчено підготовче провадження та призначено справу №826/4632/15 до судового розгляду / т.21 а.с. 150 - 151/.
12 липня 2021 року, Окружний адміністративний суд м. Києва протокольною ухвалою прийняв рішення перейти до розгляду справи у письмовому провадженні. / т. 21 а.с. 178/.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399 справу передано на розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.
Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 13.03.2025 та за результатом проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана до провадження судді Бойку С.С..
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин у даній справі, вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, в тому числі подачі іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі "Електронний суд") з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі та зобов`язано позивача у семиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відомості про актуальну адресу, номери засобів зв`язку повідомити суду відомості про актуальність предмету спору станом на дату прийняття справи до провадження.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року прийнято відмову позивача від позову в частині позовних вимог щодо скасування рішення Державної фіскальної служби України №3968/6/99-99-10-01-04-25 від 24.02.2015 та закрито провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення Державної фіскальної служби України №3968/6/99-99-10-01-04-25 від 24.02.2015.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року замінено відповідача в адміністративній справі - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ 39440996) на правонаступника Центральне міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, код ЄДРПОУ 44082145).
Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини.
Позивач звернувся до суду із позовом до Державної фіскальної служби України, Центрального офісу з обслуговування великих платників, яким просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача 2 від 24.12.2014 № 0001023720.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що висновки акта перевірки, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення не відповідають дійсним обставинам справи.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що реальність придбання позивачем сільськогосподарських культур у контрагентів ТОВ “Сінтез Агро Трейд”, ПП “Ніктрейд”, ТОВ “Рост Ойл Н”, ТОВ “Укр Мед Експорт”, ППФТФ “Баратівське”, ТОВ “Агронат-Юг”, ФГ “МК Степ” підтверджується первинними та іншими документами, зокрема, договорами поставки, видатковими накладними, актами приймання-передачі, податковими накладними, рахунками, платіжними дорученнями та довідками банку про оплату товарів, документально підтверджується також зберігання сільськогосподарських культур та їх подальший рух.
25 березня 2025 року позивач надав до суду на підтвердження реальності правочинів між Товариством з обмеженою відповідальністю "АДМ Юкрейн" та його контрагентами ТОВ “Сінтез Агро Трейд”, ПП “Ніктрейд”, ТОВ “Рост Ойл Н”, ТОВ “Укр Мед Експорт”, ППФТФ “Баратівське”, ТОВ “Агронат-Юг”, ФГ “МК Степ” повідомлення (т.22 а.с.11 - 114) про те що під час розгляду справи по першому колу Київським окружним адміністративним та Київським апеляційним адміністративним судами позивачем у повному обсязі подано до суду первинні документи (томи 1 - 16, додатки 1- 3 матеріалів справи) .
Відповідачі подали до суду письмові заперечення на позовну заяву, у яких проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі, посилаючись на те, що висновки акту перевірки є законними та обґрунтованими, підстав для скасування спірних рішень не вбачають, оскільки, на думку відповідача 2, контрагенти позивача не могли та не виконували спірні операції, фактичні поставки товарів не відбулися, а відтак відсутні передбачені Податковим кодексом України підстави для формування спірних сум податкових вигод. Відповідач 2 також посилався на те, що деякі первинні документи позивача та його контрагентів мають недоліки в окремих реквізитах, у матеріалах справи відсутні складські квитанції з відмітками “погашено”, а також на нібито відсутність ресурсів у контрагентів позивача (а.с.115 т.11).
23 квітня 2025 року відповідачем надано до суду додаткові пояснення у справі якими наголошував, що нереальність господарських операцій відповідачем встановлена правомірно і підтверджена актами ДПІ у Кіровському районі міста Дніпропетровська від 02.04.2014 №55/04-65-22-03/35396886 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ “Сінтер Трейд Агро” щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ “КМК-ЮГ” за період листопад 2013 року, ТОВ “Агромарк” за період грудень 2013 року”; акт Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 16.05.2014 №000065/15-04-22-00/35146323 “Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП “Ніктрейд” з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ “Вторметекспорт” за період з 01.01.2012 по 31.12.2012”; акт ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 24.12.2013 №65/22-00/38169689 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ “РОСТ ОЙЛ Н” щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ФГ “БОНА ДЕА”, ТОВ “АЛЬЯНС ХЛІБОПРОБІВ”, ТОВ “ВАЙЗОР ЛТД” за період вересень 2012 року та з наступним постачальником ТОВ “ШИРОКІ ЛАНИ” за період: вересень, жовтень 2013 року”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 16.12.2013 №256/14-03-22-08/35723307 “Про результати зустрічної звірки ТОВ “Укр Мед Експорт”” щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ СП “НІБУЛОН” за період липень-жовтень 2013 року та контрагентами - постачальниками їх реальності та повноти відображення в обліку”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 10.12.2013 №236/14-03-22-08/35424400 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП АТФ “БАРАТІВСЬКЕ” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за весь період діяльності підприємства”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 16.12.2013 №251/14-03-22-08/37758703 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ “АГРОНАТ-ЮГ” щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період червень - жовтень 2013 року”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 12.12.2013 №17/14-20-22-361536698 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ФГ “БОНА ДЕА” (а.с.152 - 156 т.22). 
26 травня 2025 року позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі, якими наголошував, що за результатами проведення зустрічної звірки має складатися довідка, а не акт про неможливість проведення зустрічної перевірки із посиланням на Постанову КМУ №1232 від 27 грудня 2010 року ( а.с.158- 174 т.22).
Також позивач зазначив, що товаро-транспортна накладна не є первинним документом для бухгалтерського обліку, а використовується виключено для перевезення вантажу і підтвердження господарської операції із перевезення вантажу, видаткові накладні лише частково мають недоліки, всі складські квитанції , виписані за господарськими операціями ПП "Ніктрейд", ТОВ "Сінтез Трейд Агро" є погашеними, та звертав увагу на подальший рух товару (використання товару) у своїй господарській діяльності.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, в період з 27.11.2014 по 28.11.2014 відповідачем 2 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 05.12.2014 №1431/28-10-37-20/33546533 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ “АДМ Україна” суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період з серпня 2012 року по грудень 2013 року.
Відповідно до висновків Акта перевірки встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:
п. 185.1 ст. 185, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту в розмірі 4 771 730 грн.;
п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту в розмірі 4 771 730 грн.;
п. 14.1.18 п.14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ у розмірі 4 771 730 грн., яка підлягає зменшенню.
В Акті перевірки відповідач 2 дійшов до висновку про нездійснення спірних господарських операцій позивача з придбання у контрагентів ФГ “Бона Деа” (перейменовано в ФГ “МК Степ”), ПП АТФ “Баратівське”, ТОВ “Агронат-Юг”, ТОВ “Сінтез Трейд Агро”, ПП “Ніктрейд”, ТОВ “Рост Ойл Н” насіння соняшника та відповідно неправомірність формування позивачем податкового кредиту та бюджетного відшкодування у зв`язку із придбанням товарів у згаданих контрагентів.
Висновки відповідача 2 обгрунтовані наступними доводами.
В наданих для перевірки товаро-транспортних накладних не вказано номеру подорожнього листа, кодів автотранспортного підприємства, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, у графах 1-14 відомостей про вантаж зазначено назву продукції - "соняшник", одиниця виміру - "m", а впродовж інших граф зазначено без ваги, відсутня загальна сума поставки та посади осіб які відпускали вантаж, відсутні дані про товар прийнятий водієм-експедитором, в частині товаро-транспортних накладних не вказано автопідприємство та вид перевезень, не зазначено даних по водію-експедитору, дані по графам 24-47 відсутні, що не дає змоги ідентифікувати осіб відповідальних за здійснення господарської оперції.
Зазначені недоліки при складанні первинних документів позивачем під час проведення перевірки та розгляду справи у суді не усунуті.
Актами ДПІ у Кіровському районі міста Дніпропетровська від 02.04.2014 №55/04-65-22-03/35396886 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ “Сінтер Трейд Агро” щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ “КМК-ЮГ” за період листопад 2013 року, ТОВ “Агромарк” за період грудень 2013 року”; акт Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 16.05.2014 №000065/15-04-22-00/35146323 “Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП “Ніктрейд” з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ “Вторметекспорт” за період з 01.01.2012 по 31.12.2012”; акт ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 24.12.2013 №65/22-00/38169689 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ “РОСТ ОЙЛ Н” щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ФГ “БОНА ДЕА”, ТОВ “АЛЬЯНС ХЛІБОПРОБІВ”, ТОВ “ВАЙЗОР ЛТД” за період вересень 2012 року та з наступним постачальником ТОВ “ШИРОКІ ЛАНИ” за період: вересень, жовтень 2013 року”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 16.12.2013 №256/14-03-22-08/35723307 “Про результати зустрічної звірки ТОВ “Укр Мед Експорт”” щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ СП “НІБУЛОН” за період липень-жовтень 2013 року та контрагентами - постачальниками їх реальності та повноти відображення в обліку”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 10.12.2013 №236/14-03-22-08/35424400 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП АТФ “БАРАТІВСЬКЕ” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за весь період діяльності підприємства”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 16.12.2013 №251/14-03-22-08/37758703 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ “АГРОНАТ-ЮГ” щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період червень - жовтень 2013 року”; акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 12.12.2013 №17/14-20-22-361536698 “Про неможливість проведення зустрічної звірки ФГ “БОНА ДЕА” встановлено факт неможливості проведення зустрічних перевірок із зазначеними контрагентами позивача (а.с.152 - 156 т.22). 
На підставі Акта перевірки відповідачем 2 винесено податкове повідомлення-рішення від 24.12.2014 № 0001023720, яким зменшено позивачеві суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 771 730 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 2 385 865 грн. (загальна сума 7 157 595 грн.).
Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до вищого податкового органу.
Рішенням Державної податкової служби України від 24.02.2015 № 3968/6/99-99-10-01-04-25 про результати розгляду скарги позивача від 30.12.2014 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 24.12.2014 № 00010233720, а скаргу позивача - без задоволення.
Позивач не погодився з винесеним податковим повідомленням-рішенням, вважає, що рішення прийнято з порушенням положень податкового законодавства та підлягає скасуванню в судовому порядку.
Предметом доказування в даній справі є питання правомірності формування позивачем податкового кредиту та бюджетного відшкодування у зв`язку із придбанням товарів у ФГ “Бона Деа”, ПП АТФ “Баратівське”, ТОВ “Агронат-Юг”, ТОВ “Сінтез Трейд Агро”, ПП “Ніктрейд”, ТОВ “Рост Ойл Н”, а саме здійснення операцій поставки, сплати ПДВ у вартості товарів, які були придбані позивачем, використання товарів у господарській діяльності позивача в оподатковуваних операціях, наявності належним чином оформлених податкових накладних, які підтверджують право на кредит, дотримання порядку заявлення бюджетного відшкодування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням встановлених обставин, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до п.п.198.1-198.6 ст.198 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 ПК України, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
В силу положень п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 ПК України).
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням.
Необхідною умовою при придбанні сільськогосподарської продукції для оподаткування операцій ПДВ має бути придбання сільськогосподарської продукції контрагентами або безпосередньо Товариством у сільськогосподарських підприємств - виробників, а тому встановлення походження товару (сільгосппродукції) є обов`язковою умовою для з`ясування правомірності формування Товариством даних податкового обліку у періоді, що перевірявся.
Як уже встановлено судом та досліджено в судовому засіданні, на підтвердження реальності спірних операцій позивач надав до матеріалів справи копії первинних та інших документів, що за формою відповідають вимогам законодавства.
Як встановлено судом, між позивачем та ФГ “Бона Деа”, ПП АТФ “Баратівське”, ТОВ “Агронат-Юг”, ТОВ “Сінтез Трейд Агро”, ПП “Ніктрейд”, ТОВ “Рост Ой Н” у серпні-вересні 2012 року та у серпні-листопаді 2013 року були укладені договори поставки насіння соняшника.
На підставі укладених договорів ПП “Ніктрейд” та ТОВ “Синтез Трейд Агро” поставило позивачеві насіння соняшника на умовах поставки Інкотермс EXW з переоформленням на елеваторах ТОВ “Мардарівське ХПП”, ТОВ “Заготзерно-Високопілля” та ДП “Хлібна База № 73”, що підтверджується видатковими накладними, актами приймання передачі, податковими накладними, рахунками. Оплата товарів позивачем, з урахуванням суми ПДВ в ціні товару, підтверджується платіжними дорученнями та довідками банку.
Зернові склади ТОВ “Заготзерно-Високопілля”, ДП “Хлібна База № 73” та ТОВ “Мардарівське ХПП” прийняли на зберігання насіння соняшника від позивача на підставі договорів складського зберігання № 24 від 20.09.2013 р., № 53 від 10.09.2013 р., № 16 від 10.09.2012 року, що підтверджується актами виконаних робіт за договорам зберігання, виписками з банку про оплату послуг зберігання, погашеними складськими квитанціями про переоформлення на позивача соняшника, картками аналізу зерна, витягами з реєстру складських документів на зерно.
На підтвердження реальності вчинення операцій з придбаним у контрагентів товаром, позивачем надано суду первинні документи по його подальшій реалізації. Зокрема, позивачем було долучено, а судом досліджено акти виконаних робіт з відвантаження насіння соняшника з елеваторів; договір на транспортне експедирування № С-077 від 17.08.2012 р.; акти прийому-передачі наданих послуг транспортне експедирування; виписку по банківському рахунку про оплату експедиторських послуг; товарно-транспортні накладні, якими підтверджується, що в подальшому придбане позивачем у ПП “Ніктрейд” та ТОВ “Синтез Трейд Агро” насіння у грудні 2012 року та у жовтні-грудні 2013 року було перевезене експедитором ТОВ “Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)” з зернових складів на переробний завод ПрАТ “АДМ Іллічівськ” для переробки на соняшникову олію. Насіння соняшника було прийняте на переробному заводі ПрАТ “АДМ Іллічівськ”, що підтверджується реєстрами прийнятого вантажу на ПрАТ “АДМ Іллічівськ”.
У перевіряємому періоді позивач мав договірні відносини з ФГ “Бона Деа”, ПП АТФ “Баратівське”, ТОВ “Агронат-Юг”, ТОВ “Рост Ой Н”.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договорів поставки з вказаними контрагентами останні зобов`язувались поставити позивачеві насіння соняшника на умовах поставки автомобільним транспортом на переробний завод ПрАТ “АДМ Іллічівськ”. Факт поставки насіння позивачу підтверджується дослідженими судом видатковими накладними; податковими накладними; рахунками; реєстрами прийнятого вантажу на ПрАТ “АДМ Іллічівськ”; журналом виданих довіреностей на отримання ТМЦ; оплата товарів позивачем, з урахуванням суми ПДВ в ціні товару, підтверджується платіжними дорученнями, довідками банку та банківськими виписками.
З метою підтвердження реальності господарських операцій, позивач надав суду документи, які підтверджують подальшу реалізацію позивачем придбаного у ФГ “Бона Деа”, ПП АТФ “Баратівське” та ТОВ “Агронат-Юг”, ТОВ “Сінтез Трейд Агро”, ПП “Ніктрейд”, ТОВ “Рост Ой Н” насіння соняшника.
Надані до суду документи доводять, що насіння соняшникове у серпні-вересні, грудні 2012 року та у серпні-грудні 2013 року було перероблене на ПрАТ “АДМ Іллічівськ” на соняшникову олію. Це підтверджуються договором між позивачем та ПрАТ “АДМ Іллічівськ” про переробку сировини № С-078 та № С-084 та актами результатів переробки, актами приймання-передачі готової продукції.
Виготовлена олія на підставі Договорів про переробку насіння соняшника № С-078 та № С-084 трубопровідним транспортом була переміщена до ТОВ “Іллічівський олійний термінал” для зберігання та подальшого експорту, що підтверджується актами приймання-передачі олії, Договором перевалки № Э-4 від 01.01.2007 р., актами наданих послуг до договору перевалки № Э-4 від 01.01.2007 р. Факт подальшої перевалки олії на судна та митного оформлення товару підтверджується договором на транспортно-експедиторське та митно-брокерське обслуговування № 01/002 “ТЭО” від 24.12.2010 р., укладеного з ТОВ “Новік Порт Сервіс”, дорученнями, актами наданих послуг.
В подальшому виготовлена з насіння олія була експортована позивачем компанії “ADM International Sarl”, що підтверджується контрактами; вантажно-митними деклараціями; коносаментами; довідками банку про отримання коштів за експортними контрактами; сертифікатами походження, сертифікатами аналізу, сертифікатами здоров`я.
Проте, головною і необхідною умовою при формуванні податкового кредиту при оподаткуванні операцій з ПДВ має бути придбання сільськогосподарської продукції контрагентами або безпосередньо Товариством у сільськогосподарських підприємств - виробників.
Позивачем не надано контролюючому органу на перевірку та до суду належних і допустимих доказів закупівлі (придбання) сільськогосподарської продукції контрагентами або безпосередньо Товариством у сільськогосподарських підприємств - виробників.
Суд також не бере до уваги висновки судово-економічної експертизи №22048/15-45/2752-2758/16-45 від 29.02.2016, що проведена на підставі ухвали суду від 18.08.2015, яким не підтверджено висновки Акта перевірки щодо завищення позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 4 771 730 грн., оскільки питання походження продукції не було предметом дослідження під час проведення судової економічної експертизи.
Згідно з абзацом першим пункту 15 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001-1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників, а також крім постачання таких зернових та технічних культур Аграрним фондом у разі їх придбання з податком на додану вартість.
Твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по укладенню правочину та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань знайшли своє підтвердження під розгляду справи.
В ході розгляду справи судом встановлено, що операції позивача з контрагентами не відповідають дійсному економічному змісту та не підтверджуються належними та допустимими доказами.
За таких обставин, проаналізувавши в сукупності викладені положення та обставини, суд приходить до переконання, що операції позивача з контрагентами не підтверджуються необхідними первинними документами. Суд вважає, що позивач не правомірно сформував податковий кредит за рахунок сум податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних контрагентами, та правомірно заявив відповідні суми бюджетного відшкодування ПДВ у наступних податкових періодах, а відтак відповідачем 2 протиправно зменшено позивачеві суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 771 730 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 2 385 865 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

УХВАЛИВ: 

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЮКРЕЙН" (вул. Петра Сагайдачного, буд.16-А, м. Київ, 04070, код ЄРДПОУ 20027449) до Державної податкової служби України ( Львівська пл, 8, м. Київ, 04053, код ЄРДПОУ 43005393), Центрального Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця, буд.3, м. Київ, 02068, код ЄРДПОУ 44082145) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя	 	С.С. Бойко