Справа № 202/4639/24
Провадження № 2/202/199/2026 

ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)

15 січня 2026 року місто Дніпро
Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, 
У С Т А Н О В И В:
У 2024 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» обґрунтовані тим, що 22 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» і  ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 664616, відповідно до якого кредитодавець надав відповідачу кредит у розмірі 31 250 грн, а позичальник як кредитодавець зобов`язався повернути кредит у строк до 22.07.2023 року та сплатити проценти за перший день користування кредитом (включно) 25% (9125% річних), а за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.
Отже, кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання. Натомість відповідач не виконував свої зобов`язання за договором. 
26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» і ТОВ «Вердикт Капітал»» був укладений договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, в тому числі договором про надання споживчого кредиту № 664616 від 22.07.2021 року, боржником за яким є відповідач. 
У свою чергу, 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 відступило право вимоги за вищевказаним договором ТОВ «Коллект Центр».
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом станом на 15.03.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 79 835,44 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 31 250 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 38 833,73 грн, заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту 9751,71 грн.
Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 664616 від 22.07.2021 року у розмірі 79 835,44 грн, а також понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 17 000 грн. 
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в своєму позові просив проводити розгляд справи без його участі.
В свою чергу, відповідач повідомлявся про розгляд справи за своїм зареєстрованим місцем проживання, а також додатково шляхом надіслання повідомлень за зазначеним ним номером телефону, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи в його відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів.
Відповідно до частини 4 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. 
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України).
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:
Судом установлено, що 22.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» і ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 664616, відповідно до якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Сума кредиту (загальний розмір) складає 31 250 грн. 
Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 22.07.2023 року.
Тип процентної ставки – фіксована. Процентна ставка за перший день користування кредитом 25% в день (9125 % річних), за всі наступні дні, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту, - 85% річних.
Згідно з пунктом 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 25 000 грн на користь споживача за реквізитами, а також у розмірі 6120 грн - на користь Товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 Договору.
Згідно з платіжним дорученням № 6629 від 22.07.2021 ОСОБА_1 відповідно до умов договору були перераховані кредитні кошти в сумі 25 000 грн на рахунок, відкритий в АТ «Банк Форвард». 
Також судом установлено, що 26.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» і ТОВ «Вердикт Капітал»» був укладений договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 664616 від 22.07.2021 року.
10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за вищевказаним договором ТОВ «Коллект Центр».
Згідно з реєстром боржників до Договору про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить за основним зобов`язанням 31 250 грн, за процентами 38 833,73 грн. 
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, за період з 10.03.2023 до 15.03.2024 позивачем також було нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 9751,71 грн. 
У своєму позові ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 79 835,44 грн, з яких: заборгованість за кредитом 31 250 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 38 833,73 грн, заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту 9751,71 грн.
При вирішенні спору між сторонами суд виходить із того, що відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено обов?язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Крім того, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (частина 2 статті 512 ЦК України).
Статтею 514 ЦК України визначено, щодо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Суд вважає доведеним, що відповідач, уклавши 22.07.2021 року договір про надання споживчого кредиту № 664616 та отримавши грошову суму в розмірі 31 250 гривень на умовах, визначених договором, у тому числі з яких сплачено за перший день користування кредитом 6250 грн, а також було безпосередньо перераховано відповідачу на банківський рахунок за погодженими реквізитами 25 000 грн, свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, розмір яких починаючи з другого дня користування кредитом визначено за домовленістю сторін у розмірі 85 % річних, не виконав.
Так, згідно з розрахунками наданими позивачем як новим кредитором, заборгованість за договором станом на 15.03.2024 року становить 79 835 грн 44 коп, з яких: 31250 грн – основна заборгованість, 48 585,44 грн – проценти за користування кредитом, у тому числі 9751,71 грн, що були нараховані позивачем у межах строку кредитування за період з 10.03.2023 до 22.07.2023 року (31250 грн х 85% : 365 днів х 134 дні).
Суд погоджується з розрахунком заборгованості позивача, оскільки він відповідає умовам укладеного між договору про надання споживчого кредиту.
Суд враховує, що відповідач доказів на спростування заборгованості або її конкретного розміру не надав, умови договору не оспорював. 
Отже, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 664616 від 22.07.2021 в розмірі 79 835,44 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 31 250 грн та нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 48 585,44 грн. 
При розподілі судових витрат суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та інші витрати.
Відповідно до статті ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України).
Позивачем у зв`язку з поданням цього позову були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.
Оскільки позов задоволено, то вказані витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Крім того, в своєму позові ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 17 000 грн. 
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07.06.2024 року, укладений між позивачем і АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», платіжну інструкцію № 41300006 від 09.02.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 1783 від 07.02.2024 року, витяг з Акта № 3 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024.
Зокрема згідно з наданим актом правнича допомога полягала у наданні позивачу консультації з вивчення документів - 4000 грн (2 години х 2000 грн.), підготовці пропозиції – 1000 грн, а також складанні позовної заяви для подання до суду – 12 000 грн (4 години х 3000 грн)
При визначенні суми відшкодування цих витрат суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд звертає увагу, що адвокатським об`єднанням надаються позивачу правничі послуги не лише в цій справі, а й інших аналогічних справах. 
Суд знаходить, що об`єктивно необхідними для захисту порушених прав та інтересів позивача були витрати, пов`язані зі складанням позовної заяви. 
Отже, з урахуванням ціни позову, рівня складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, суд вважає, що у зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу частково в сумі 12 000 грн.
На переконання суду, витрати в такому розмірі повною мірою відповідатимуть критеріям, визначеним статтею 137 ЦПК України, є розумними, співмірними зі складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 664616 від 22.07.2021 року в розмірі 79 835 (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн 44 коп, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 31 250 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 48 585,44 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 15 січня 2026 року

Суддя Наталія Марченко