ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року	Львів	Справа № 500/4257/25 пров. № А/857/52991/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Носа С.П.;,
суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,
за участю секретаря судового засідання Порцін В. Р., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі №500/4257/25 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя(і) у І інстанції Подлісна І.М.,
час ухвалення рішення 10:32 год,
місце ухвалення рішення м. Тернопіль,
дата складення повного тексту рішення  07 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2025 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся у Тернопільський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі – відповідач, ГУ ДПС у Тернопільській області), у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (далі – ППР) від 07.07.2025 №00089280901.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 07.07.2025 №00089280901 є протиправним, оскільки відсутня подія правопорушення, а твердження про нібито реалізацію пального не підтверджується жодним належним та допустимим доказом. Зокрема: не складено жодного акту про відпуск пального, відсутні касовий або товарний чеки, відсутній запис у книгах обліку, не зафіксовано прийняття грошових коштів, не встановлено особу, якій начебто було реалізовано пальне, не з`ясовано, ким саме і за яких обставин здійснено реалізацію пального.
Посилання в акті про результати фактичної перевірки від 13.06.2025 на протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2025 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності без відповідної постанови суду, якою встановлено вину особи, не може вважатися належним доказом. Крім того, пояснення ОСОБА_1 також не є самостійною, достатньою чи виключною підставою для встановлення вини, оскільки для обґрунтування правопорушення необхідна сукупність належних та допустимих доказів, які у взаємозв`язку підтверджують факт вчинення порушення.
Таким чином вважає, що наявні фактичні обставини не підтверджують здійснення позивачем реалізації пального, у зв`язку з чим відсутня подія правопорушення.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій висловив прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Скаржник апеляційну скаргу мотивував тими ж обставинами, що і позовну заяву та вважає, що суд першої інстанції неправильно ототожнив адміністративну постанову за порушення порядку використання РРО (реєстратор розрахункових операцій) із підставами для застосування штрафу за роздрібну торгівлю пальним без ліцензії та прийняв незаконне рішення, яке необхідно скасувати.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належно повідомлені про дату, місце і час судового засідання.
02.02.2026 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Дане клопотання мотивоване тим, що позивач та його представник наразі вирішують питання продовження договору про надання правничої допомоги.
Колегія суддів зазначає, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, неявка учасників справи розгляду справи не перешкоджає, вказаний договір про надання правничої допомоги суду не представлено, в матеріалах справи наявний чинний ордер про надання правничої допомоги позивачу, а тому в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що проведеною фактичною перевіркою встановлено, що 12 червня 2025 року на АЗС, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 відбувся факт реалізації пального без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним: реалізація бензину А-95 у кількості 19,6 л. за ціною 51 грн/л на загальну суму 1000 грн; розрахункову операцію на всю суму 1000 грн за реалізацію бензину не проведено через зареєстрований належним чином опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій; не видано особі розрахунковий документ на суму 1000 грн за придбання бензину у кількості 19,6 л.
Результати перевірки ФОП ОСОБА_1 зафіксовані та оформлені Актом від 13.06.2025 року №7641/19-00-09-01/ НОМЕР_1 . ФОП ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання наказу на проведення перевірки та направлень про що було складено Акт відмови від 12.06.2025 року №276/19-00-09-01/ НОМЕР_1 .
За результатами фактичної перевірки до позивача застосовано штрафні санкції:
- ППР від 07 липня 2025 року № 00089280901 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 360 000 грн за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії;
- ППР від 07 липня 2025 року № 00089300901 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1500 грн за не проведення розрахункових документів через реєстратор розрахункових операцій та невидачу фіскального документа.
Не погодившись із вказаними ППР ГУ ДПС у Тернопільській області від 07 липня 2025 року №00089280901 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 360000 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі – ПК України).
Як визначено підпунктом 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України, пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що реалізація пального для цілей розділу VI Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу / акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.
У відповідності до підпункту 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.
За приписами статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
У підпункті 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з підпунктом 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 80.4 ПК України передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України регламентовано приписами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон №3817-ІХ).
Відповідно до визначання термінів, що наведені у статті 1 Закону №3817-ІХ:
єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі наданих ліцензій;
ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.
Основні вимоги до оптової та роздрібної торгівлі пальним викладені у статті 29 Закону №3817-ІХ.
За приписами частини 2 статті 39 Закону №3817-ІХ роздрібна торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
У відповідності до частини 3 статті 39 Закону №3817-ІХ суб`єкти господарювання здійснюють оптову або роздрібну торгівлю пальним виключно у споживчій тарі об`ємом до 5 літрів включно без отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, на право роздрібної торгівлі пальним, на право зберігання пального.
Згідно із частиною 5 статті 39 Закону №3817-ІХ суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
За правилами частини 7 статті 39 Закону №3817-ІХ забороняється роздрібна торгівля пальним, крім реалізації пального у споживчій тарі об`ємом до 5 літрів включно, в інших місцях, ніж автозаправні станції/автогазозаправні станції/автогазозаправні пункти/бункерувальники газонаповнювальних станцій/газонаповнювальних пунктів/проміжні склади балонів із скрапленим вуглеводневим газом/спеціалізовані магазини з продажу газу, крім роздрібної торгівлі скрапленим вуглеводневим газом у балонах для побутових потреб населення та інших споживачів із спеціалізованих транспортних засобів для перевезення балонів із скрапленим вуглеводневим газом.
Відповідно до пункту 22 частини 2 статті 73 Закону №3817-ІХ до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії - 45 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Відповідно до вимог пункту 20.1.48 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: відкрито застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису; відкрито здійснювати звукозапис, фото, відеофіксацію (відеозйомку), накопичувати та використовувати таку мультимедійну інформацію (фото, відео-, звукозапис) під час проведення перевірок.
З урахуванням наведеного апеляційний суд зазначає, що контролюючий орган наділений повноваженнями проводити контрольні розрахункові операції перед початком фактичної перевірки, однак з дотриманням встановленого порядку та у спосіб, визначені законодавством. При цьому ініціюючи та проводячи контрольну розрахункову операцію, посадова особа податкового органу діє від імені держави, що зумовлює використання для проведення такої операції державних коштів.
Виходячи із матеріалів справи позивач не заперечує здійснення ним господарської діяльності без відповідної ліцензії, однак стверджує, що позивача двічі притягнуто до відповідальності за одне й те саме діяння - спочатку шляхом складання адміністративного протоколу, а згодом - через застосування фінансової санкції у формі податкового повідомлення-рішення. З цього приводу апеляційний суд зазначає таке.
Як встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2025 року у справі №608/1344/25 встановлено, що 12 червня 2025 року о 15 год 20 хв при проведенні фактичної перевірки АЗС за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що ФОП ОСОБА_1 вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: при реалізації бензину А-95 на суму 1000,0 грн (19,6 л) на АЗС не проведено розрахункову операцію через зареєстрований належним чином опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій та не видав особі, яка придбала товар (бензин А-95) в обов`язковому порядку, розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, чим порушено вимоги п. 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.
Захисник ОСОБА_1 , адвокат Калінніков М.О. вказав, що ОСОБА_1 свою вину визнає у вчиненні правопорушення, щиро розкаюється, просить його суворо не карати. Також, вказаною постановою суду ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та вирішено обмежитись усним зауваженням.
Отже, вказаною постановою ФОП ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. 
При цьому, предметом розгляду цієї адміністративної справи є ППР від 07 липня 2025 року № 00089280901 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 360000 грн за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.
Таким чином на позивача правомірно накладено штрафну санкцію у сумі 360 000 грн за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії у вигляді ППР від 07 липня 2025 року № 00089280901.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позову, законне та обґрунтоване, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі № 500/4257/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 06.02.2026