ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Чернігів Справа № 620/12096/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також – позивач) до Міністерства оборони України ( далі також – відповідач) про:
- визнання протиправним та скасування рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом № 76/д від 28.08.2025, затвердженого заступником Міністра оборони України 06.09.2025, щодо відмови ОСОБА_1 , яка дії в своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , - дружини, сина та дочки померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 14.09.2024 у період дії воєнного стану, молодшого сержанта ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 05.10.2024 та витягу ВЛК від 25.02.2025 № 487 ;
- зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразову грошову допомогу у розмірі 15 мільйонів гривень, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, молодшого сержанта ОСОБА_4 , встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що є дружиною померлого (загиблого) військовослужбовця ОСОБА_4 , який проходив військову службу у В/ч НОМЕР_2 , смерть якого пов`язана із захистом Батьківщини. На переконання позивача, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця вона та їх діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168. У зв`язку з чим, у березні 2025 року звернулась до 2 ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про виплату згаданої допомоги та подала відповідні документи, які, у свою чергу, направлені до відповідача для прийняття рішення. Разом з тим, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення № 76/д від 28.05.2025, яким подані позивачем документи повернуті на доопрацювання. 
10.11.2025 ухвалою суду провадження у справи відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем відзив на позов не подано.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( частина шоста статті 162 КАС України).
Ухвалою суду від 22.12.2025 у відповідача витребувано копію заяви позивача про призначення допомоги та копії документів, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
На виконання вказаної ухвали суду, відповідачем надано витребувані судом документи.
Відповідно до положень частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 11.11.2008.
У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_4 , виданого 18.12.2009, серії НОМЕР_5 , виданого 04.05.2012.
15.05.2024 ОСОБА_4 призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.10.2024.
Згідно витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 Регіональної військово-лікарської комісії від 25.02.2025 № 487, травма ОСОБА_4 , які призвели до смерті, та причина смерті, так пов`язані із захистом Батьківщини.
Згідно витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 07.03.2025 № 2025-0307-1440, травма, поранення ОСОБА_4 , які призвели до смерті, та причина смерті, так пов`язані із захистом Батьківщини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.10.2024 № 5331 визнано смерть бойового медика 1 десантно-штурмового взводу 12 десантно-штурмової роти З десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта, призваного по мобілізації ОСОБА_4 , як пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, хвороба, яка виникла внаслідок отримання поранення на полі бою.
За довідкою військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2024 № 693/26329 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), молодший сержант ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 отримав вогнепальне поранення поблизу населеного пункту Новоіванівка Курської області на території російської федерації, в результаті ураження стрілецькою зброєю противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларова каска). В стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував. Травма (поранення, контузія, каліцтво) не пов`язана з вчиненням адміністративного чи кримінального правопорушення та не є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
За довідкою військової частини НОМЕР_2 та від 31.10.2025 № 653/31280, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 отримав поранення в н.п. Новоіванівка Курської області на території Російської федерації, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в стаціонарі КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва». В стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував Підстава: наказ військової частини НОМЕР_2 від 23.10.2024 № 5331.
Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 31.10.2024, молодший сержант ОСОБА_4 дійсно в період з 11.09.2024 по 14.09.2024 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Новоіванівка Курська область. Ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни).
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.09.2024 підтверджується реєстрація кримінального провадження № 12024100060002197 за частиною першою статті 115 КК України.
Листом від 26.09.2025 слідчий Печорського управління поліції ГУНП у м.Києві повідомив позивача, що вказане кримінальне провадження зареєстроване за фактом смерті бойового медика ОСОБА_4 . 
26.03.2025 позивач, яка діяла від себе та від імені своїх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , звернулась із заявами до 2 ІНФОРМАЦІЯ_5 про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 . До заяв додані наступні документи: копію паспорта позивача, копію рнокпп, копію про смерть військовослужбовця, копію свідоцтва про народження дітей.
Вказані документи уповноваженим органом направлені до Міністерства оборони України, яким, у свою чергу передано до Комісії Міністерства оборони України для прийняття рішення. 
28.08.2025, за результатами розгляду вказаних документів, Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняла рішення, оформлене протоколом № 76/д про повернення на доопрацювання документів з підстав проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12024100060002197 за частиною першою статті 115 КК України.
Важчаючи спірне рішення протиправним, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Частиною першою статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначене статтею 16-1 Закону №2011-ХІІ.
Згідно з частиною третьою статті 16-2 Закону №2011-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі - постанова №168).
Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами. Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Крім того, на виконання вимог Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок 975).
Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 29.07.2022 № 2489-IX (далі - Закон № 2489-IX) статтю16-2 Закону № 2011-XII доповнено частиною 3 такого змісту:
«Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України».
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону № 2489-IX, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім п. 3 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується з 24.02. 2022.
Отже, норма частини третьої статті 16-2 Закону № 2011-XII, яка передбачає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України, підлягає застосуванню з 24.02. 2022.
З огляду на зміст наведених норм права, після введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на період дії воєнного стану, для сімей загиблих (померлих) військовослужбовців які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Постановою КМУ № 168 передбачена виплата одноразової грошової допомоги у більшому розмірі ніж це було визначено Постановою КМУ № 975.
Тому, починаючи з 24.02.2022 особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, виплачується така допомога саме у розмірі, визначеному абз.1 пункту 2 Постанови №168, тобто у розмірі 15000000 гривень, а не у розмірах, визначених підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-XII та абз. 2 пункту 5 Порядку №975.
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України (частина 3 статті 16 Закону №2011-XII).
Як вже встановив суд, причина смерті ОСОБА_4 пов`язана із захистом Батьківщини ( витяг з протоколу засідання ВЛК від 25.02.2025 № 487, від 07.03.2025 № 2025-0307-1440, наказ В/ч НОМЕР_6 від 23.10.2024 № 5331). За довідками Військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2024 №693/26329 та від 31.10.2025 № 653/31280, 26329 травма (поранення) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 отримана в н.п. Новоіванівка Курської області на території російської федерації, в результаті ураження стрілецькою зброєю противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларова каска). В стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував. Травма (поранення, контузія, каліцтво) не пов`язана з вчиненням адміністративного чи кримінального правопорушення та не є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Згідно довідок Військової частини НОМЕР_2 від 31.10.2024 № 1873, № 1874, №1876 ОСОБА_4 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Новоіванівка Курська область у період з 11.09.2024по 14.09.2024.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 помер безпосередньо під час виконання заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Новоіванівка Курської області під час дії воєнного стану. Причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини.
Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Наказом Міністра оборони України від 26.10.2016 № 564 відповідно до вимог пункту 13 Порядку № 975, Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290, з метою правового і соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України, осіб, звільнених з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаних та резервістів, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України, у тому числі які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі Положення № 564 ).
Приписами пункту 1 Положення № 564 визначено, що це положення визначає основні функції, завдання, повноваження Комісії МО України, а також порядок організації її роботи.
Основні завдання та функції Комісії МО України, визначені у Розділі ІІ Положення № 564.
Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Положення № 564, основними завданнями Комісії МО України є, зокрема, вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України №2011-ХІІ.
Згідно із пунктом 2 Розділу ІІ Положення № 564 з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія МО України зобов`язана, зокрема:
- приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України №2011-ХІІ;
- приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів;
- доводити прийняті рішення до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для здійснення фінансування на виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.
Пунктом 2 Розділу ІІІ Положення № 564 визначено, що формою роботи Комісії МО України є засідання.
Пунктом 10 Розділу ІІІ Положення № 564 встановлено, що результати засідання Комісії МО України оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні.
Рішення Комісії МО України про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до наказів (пункту 11 Розділу ІІІ Положення № 564).
З аналізу змісту положень Порядку № 975 та Положення № 564 слідує, що порядок призначення та виплати допомоги полягає у наступному та передбачає такі етапи: особи, які мають право на одноразову допомогу звертаються із заявою про виплату допомоги разом із документами до уповноваженого органу; керівник уповноваженого органу з дня реєстрації всіх документів у 15-денний строк подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги; надіслані уповноваженим органом документи в місячний строк із дня їх надходження розглядаються на засіданні Комісії МО України, яка за результатами їх розгляду приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і таке рішення оформлюється протоколом Комісії МО України та доводиться до відома Департаменту соціального забезпечення МО України.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2024 року у справі № 280/8617/21.
Таким чином, уповноважений орган, до якого відноситься територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, наділений повноваженнями та обов`язком по підготовці висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги, який має бути направлений у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів, яким у даному випадку є Міністерство оборони України.
В свою чергу, Міністерство оборони України, наділене правом здійснювати розгляд заяв про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до встановленої процедури, приймати рішення, в тому й числі про повернення документів на доопрацювання у разі, коли такі документи: подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю. При цьому, у разі повернення документів на доопрацювання, повинні бути наведені обґрунтовані мотиви повернення таких документів.
Як видно із матеріалів справи, позивачем до уповноваженого органу подана заява від себе та від імені дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги. Уповноваженим органом- ІНФОРМАЦІЯ_7 до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України через Управління соціальної підтримки подано висновок від 02.04.2025 № 5/5566 с та від 01.07.2025 № 5/10778с, щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги – ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як таким, що мають право на отримання такої допомоги.
Між тим, як встановлено зі спірного рішення, документи позивача повернуті на доопрацювання без нормативного обґрунтування правових підстав для їх повернення.
Отже, рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у протоколі від 28.08.2025 №76/д є необґрунтованим, тобто прийнято без належного обґрунтування правових підстав для повернення документів на доопрацювання та без урахуванням встановлених обставин і відомостей, наданих Комісії для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
При вирішенні цієї справи судом в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних відносинах у постановах від 17.07.2024 у справі №600/548/23-а та від 22.08.2024 у справі № 380/9868/23.
Суд зауважує, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).
Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що позивач та її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_4 під час дії воєнного стану відповідно до пункту 2 Постанови №168 з підстав того, що його смерть пов`язана із захистом Батьківщини.
За вказаних обставин, правильним способом захисту порушених прав позивача та її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 буде зобов`язання відповідача призначити та виплатити їм одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 під час виконання обов`язків військової служби.
Посилання відповідача у спірному рішенні на те, що за фактом смерті ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування у кримінальному, провадженні № 12024100060002197 від 29.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України. суд відхиляє з огляду на таке.
Статтею 16-4 Закону №2011-ХІІ визначені випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються - якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Водночас відповідачем не доведено, що факт смерті ОСОБА_4 є наслідком вчинення ОСОБА_4 дій, вказаних у статті 16-4 Закону №2011-ХІІ.
При цьому, враховуючи відсутність інформації про прийняття відповідачем рішення щодо інших членів сім`ї загиблого ОСОБА_4 , а саме дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка може претендувати на виплату спірної одноразової грошової допомоги, суд позбавлений можливості вирішити питання про конкретний грошовий розмір даної допомоги, а тому, відповідні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.
Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн на підтвердження яких позивачем надані відповідні документи (договір про надання правничої допомоги, квитанція про сплату послуг адвоката, детальний опис виконаних робіт, ордер), суд зазначає таке, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами частин першої та другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Враховуючи викладене, вказані обставини свідчать, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, тому суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Оскільки позов задоволений повністю, тому згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 807,47 грн. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом № 76/д від 28.08.2025.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , яка діє від себе та як законний представник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразову грошову допомогу, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, молодшого сержанта ОСОБА_4 , встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 807,47 грн (вісімсот сім гривень 47 коп.), сплачений відповідно до квитанції від 03.10.2025 та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень) сплачений відповідно до квитанції від 03.10.2025.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . 
Відповідач: Міністерство оборони України просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049 код ЄДРПОУ 00034022. 
Повний текст рішення виготовлено 15 січня 2026 року.

Суддя І.І. Соломко