Справа №751/6910/25
Провадження №2/751/355/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого – судді Топіхи Р.М., 
за участю: 
секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ», 

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ТРЕЙДИНГ» про визнання факту припинення трудових відносин,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача. 
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» в якій просить визнати факт припинення трудових відносин між нею та ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» з 01 липня 2025 року на підставі ст. 38 КЗпП, зобов`язати відповідача провести остаточний розрахунок, у зв`язку зі звільненням, та стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки видачі документів і проведення розрахунку, а також покласти судові витрати на відповідача.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» на посаді адміністратора з 26 липня 2021 року, потім на посаді керуючого магазином з 15 вересня 2021 року. У зв`язку з народженням дитини, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Після завершення відпустки 08 грудня 2024 року мала намір приступити до виконання трудових обов`язків, однак виявилось, що магазин у якому вона працювала зачинено. Зв`язатися із роботодавцем їй не вдалося, телефонні дзвінки та інші спроби не дали результату. Колишній бухгалтер та кадровик повідомили, що ТОВ більше не існує, робоче місце фактично ліквідовано і працівників до роботи не допускали. У травні 2025 року позивач звернулась до державної служби зайнятості з метою пошуку роботи, однак їй повідомили, що згідно реєстру застрахованих осіб вона досі не звільнена з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ». У липні 2025 року вона звернулася до роботодавця з письмовою заявою про звільнення за власним бажанням, однак станом на сьогодні трудові відносини з нею не припинено, наказу про звільнення не видавалось, трудовий договір не розірвано, процедуру звільнення роботодавцем не проведено. 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від
14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи.
Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з витребуванням доказів, зобов`язано позивача надати копію трудової книжки, індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 та витяг за формою ОК-7 з Пенсійного фонду України.
15 січня 2026 року позивач подала заяву про залишення позовних вимог, а саме п. 2 та п. 3 позовної заяви без розгляду. 
Ухвалою суду від 15 січня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ТРЕЙДИНГ» в частині зобов`язання відповідача провести остаточний розрахунок у зв`язку зі звільненням, стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки видачі документів та проведення розрахунку відповідно до ст.117 КЗпП України залишено без розгляду.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги щодо визнання факту припинення трудових відносин з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» підтримала, пояснила, що працювала у магазині з липня 2021 року повні два місяці, однак запис у трудовій книжці відповідачем не був зроблений. Пішла у декретну відпустку з 16 вересня 2021 року, відповідачем нараховувалася заробітна плата, яку вона не отримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до вимог
ч. 10 ст. 187 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавався.
З урахуванням вищевикладеного судом 15 січня 2026 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень 
ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» з 26 липня 2021 року та вона отримувала дохід у вигляді заробітної плати до вересня 2021 року, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів (а.с. 28-30).
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України Форма ОК-5 та ОК-7 сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 від ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» (код 42375105) за липень 2021 року складає 1 522 гривні 73 копійки, за липень 2021 року – 7 664 гривні 49 копійок, за вересень 2021 року – 34 502 гривні 24 копійки (а.с. 42-44, 45-46).
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» код 42375105, керівником юридичної особи є Сергєєв Святослав Володимирович, статус: зареєстровано, основний вид діяльності: 47.79 – роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах (а.с. 7-8, 14-15).
Відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила ОСОБА_2 (а.с. 5).
15 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до керівника ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» із заявою про звільнення, яку було направлено рекомендованим листом на адресу реєстрації керівника ОСОБА_3 , однак поштове відправлення не було вручено адресату та повернулось відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 9, 10-11).
01 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з приводу можливого порушення законодавства про працю ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ», за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 рекомендовано звернутись за захистом своїх порушених прав до суду (а.с. 3-4, 12). 

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір – це угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
У законодавстві про працю встановлено вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з метою охорони трудових прав громадян. Так, підстави припинення трудового договору окреслені у ст. 36 та інших статтях КЗпП України залежно від того, хто є ініціатором припинення трудового договору, підстави поділяються на такі групи:
- припинення трудового договору за спільною (взаємною) ініціативою сторін трудового договору (наприклад, угода сторін, закінчення строку);
- розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України);
- розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті 40, 41 КЗпП України);
- розірвання трудового договору з ініціативи осіб, які не є його стороною (третіх осіб) (пункти 3, 7 ст. 36, ст. 45 КЗпП України та ін.).
Таким чином, розірвання трудового договору стосується лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін.
Припинення трудового договору є правомірним за одночасної наявності таких умов: 1) передбаченої законодавством підстави припинення трудового договору: 2) дотримання порядку звільнення; 3) юридичного факту припинення трудового договору (наказу чи розпорядження роботодавця, заяви працівника, відповідного документа особи, уповноваженої вимагати розірвання договору).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (ч. 3 ст. 38 КЗпП України).
Відповідно до пунктів 2.2, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення – у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 233/2529/18 Верховний Суд, встановивши, що відповідач ні після отримання заяви позивача про розірвання трудового договору, ні після відкриття провадження у справі, не вчинив жодних дій, спрямованих на розірвання трудового договору, дійшов до висновку, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 ЦПК України та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем і відповідачем, ефективним і таким, що не суперечить закону буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин на підставі ч. 2 ст. 38 КЗпП України.
Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Трудове законодавство передбачає можливість звільнення працівника за його ініціативою. При цьому, роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник та внести відповідні записи до трудової книжки працівника.
Позивач бажає припинити трудові відносини з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ», однак відсутність будь-яких засобів зв`язку з представниками такого товариства позбавляє позивача можливості розірвати трудові відносини з останнім у спосіб, передбачений КЗпП України. 
Викладене свідчить, що за обставин, коли працівник позбавлений можливості розірвати трудовий договір з роботодавцем у порядку, передбаченому КЗпП України, то ефективним способом захисту порушеного права працівника буде ухвалення судом рішення про визнання трудових відносин між сторонами припиненими. Отже, права позивача підлягають захисту шляхом визнання трудових відносин з відповідачем припиненими за рішенням суду.
Керуючись статтями 12, 81, 89, 223, 263, 265,280-282 ЦПК України

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ТРЕЙДИНГ» про визнання факту припинення трудових відносин задовольнити.
Визнати факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» з 01 липня 2025 року на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи .

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання:  
АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДС ТРЕЙДИНГ» (місцезнаходження, 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 13-15, код ЄДРПОУ 42375105)

Суддя Р.М. Топіха