ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/290/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сіжук О.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправними дії, оформлені пунктом 6 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.10.2024 №145/975 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018), в сумі 88100,00 грн;
- зобов`язати призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 22.03.2024 II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2024, з урахуванням вже виплаченої суми допомоги (88100,00 грн).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум від 25.10.2024 №145/975, позивачу призначено одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, в сумі 88100,00 грн.
Позивач не погоджується з обчисленням такої допомоги у вказаному розмірі, тобто як різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому було встановлено інвалідність III групи (2018 рік), та вважає, що оскільки у 2024 році інвалідність II групи йому була встановлена з інших підстав та внаслідок іншого захворювання (травми), він набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2024.
Вважає такі дії відповідача протиправними, тому з метою відновлення порушених прав, звернувся до суду із цим позовом та просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач, заперечуючи проти позову, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності з 02.07.2018 і така інвалідність настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Відтак, одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням вищої (другої) групи інвалідності повинна визначатися в розмірі різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був встановлений на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше, а саме на 01.01.2018.
Відтак, відповідач вважає, що позивачу виплачений належний розмір допомоги, який згідно з розрахунками складає 88100,00 грн: 300 (кратне число за другу групу інвалідності) 250 (кратне число за третю групу інвалідності) = 50 (кратне число між третьою та другою групами інвалідності) х 1762 (прожитковий мінімум, для працездатних осіб, встановлений з 01.01.2018 на момент первинного встановлення інвалідності) = 88100,00 грн (одноразова грошова допомога за підвищене кратне число між третьою та другою групами інвалідності).
Таким чином, на думку відповідача, Міноборони України повністю виконало свої зобов`язання перед позивачем, а тому заявлені позовні вимоги є безпідставними. Просив суд відмовити в задоволенні позову.
ІНФОРМАЦІЯ_1 надав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що вимоги позивача до Міністерства оборони України є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30.05.2014 по 22.07.2014 та з 06.03.2016 по 04.04.2016 проходив військову службу у Збройних Силах України та брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в складі військових частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . (а.с. 14-16).
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 30.04.2015 позивач є учасником бойових дій. (а.с. 17).
Згідно виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №047944 від 02.07.2018 позивачу, у зв`язку з захворюванням, ТАК пов`язаного із захистом Батьківщини, встановлено ІІІ групу інвалідності, яка на підставі довідок актів МСЕК серії 12ААБ № 642055, серії 12ААБ №861237, серії 12ААГ №068835 була продовжена до 15.11.2024. (а.с.18-21).
Із змісту вказаної виписки вбачається, що позивачу встановлений діагноз гіпертонічна хвороба 2 ступеня.
Внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, 26.03.2023 позивача було мобілізовано та з 28.03.2023 зараховано до складу Військової частини НОМЕР_2 на усі види забезпечення. (а.с. 14-16, 24).
Як слідує із довідки від 06.11.2023 №1024/1 військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_4 провела медичний огляд позивача. За результатами огляду встановлено, що позивач потребує звільнення від виконання службових обов`язків на строк, необхідний для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу (а.с. 26).
Із змісту вказаної довідки вбачається наступне.
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): цукровий діабет, 2 тип, вторинноінсулінозалежний, тяжка форма, субкомпенсований. Непроліферативна діабетична ретинопатія. Гіпертонічна хвороба другої стадії, другого ступеня, високий ризик ускладнень. СН0. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія без порушення вгодованості. Хронічний безкам`яний холецистит без порушення функції. Хронічний лівобічний євстахіїт, ремісія. Хронічна двобічна кондуктивно-сенсоневральна приглухуватість. Стійке зниження слуху при сприйнятті шепітної мови на відстані 1,5 метра на ліве вухо, 2,5 м на праве вухо. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.
Наслідки вибухової травми (05.06.2014): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з вегетосудинною нестійкістю незначно вираженою з незначним порушенням функції центральної нервової системи. Зміцнілі післяопераційні рубці, стійка згинально-розгинальна контрактура правого колінного суглоба після операції (30.07.2014): артроскопічної резекції пошкодженої частини внутрішнього меніска правого колінного суглоба з приводу розриву переднього рогу внутрішнього меніска (05.06.2014) з незначним порушенням функції кінцівки. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма легка. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Поліпоз жовчного міхура з незначним порушенням функції. Виразкова хвороба шлунка та дванадцятипалої кишки, нестійка ремісія. Незначна рубцева деформація цибулини дванадцятипалої кишки без порушення евакуаторної функції. Хронічний панкреатит, фаза нестійкої ремісії з порушенням інкреторної функції підшлункової залози. Ожиріння II ступеня, аліментарно-конституціональне. Сечокам`яна хвороба. Поодинокі дрібні камінці нирок, які схильні до самостійного відходження без порушення функції нирок. Хронічний декомпенсований тонзиліт. Зміцнілий рубець після операції (22.04.2016) висічення епітеліального куприкового ходу. Незміцнілі рубці після операцій: (18.08.2023) некректомії в ділянці правої гомілки; (25.08.2023) розкриття флегмони правої гомілки; (25.09.2023) хірургічної обробки рани правої гомілки, накладання вторинних швів. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Ізольований міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта без порушення функції хребта: Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.
Як слідує зі свідоцтва про хворобу № 1024 від 19.01.2024, військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_4 за розпорядженням командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2023 №693/2 провела медичний огляд позивача з метою визначення придатності до служби у Десантно - штурмових військах. За результатами огляду позивача визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку. (а.с. 24-28).
Із змісту вказаної довідки вбачається наступне.
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Цукровий діабет, 2 тип, вторинноінсулінозалежний, тяжка форма, субкомпенсований. Непроліферативна діабетична ретинопатія. Гіпертонічна хвороба другої стадії, другого ступеня, високий ризик ускладнень. СН0. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія без порушення вгодованості. Хронічний безкам`яний холецистит без порушення функції. Хронічний лівобічний євстахіїт, ремісія. Хронічна двобічна кондуктивно-сенсоневральна приглухуватість. Стійке зниження слуху при сприйнятті шепітної мови на відстані 1,5 метра на ліве вухо, 2,5 м на праве вухо. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.
Наслідки вибухової травми (05.06.2014): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з вегетосудинною нестійкістю незначно вираженою з незначним порушенням функції центральної нервової системи. Зміцнілі післяопераційні рубці, стійка згинально-розгинальна контрактура правого колінного суглоба після операції (30.07.2014): артроскопічної резекції пошкодженої частини внутрішнього меніска правого колінного суглоба з приводу розриву переднього рогу внутрішнього меніска (05.06.2014) з незначним порушенням функції кінцівки. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма легка. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Поліпоз жовчного міхура з незначним порушенням функції. Виразкова хвороба шлунка та дванадцятипалої кишки, нестійка ремісія. Незначна рубцева деформація цибулини дванадцятипалої кишки без порушення евакуаторної функції. Хронічний панкреатит, фаза нестійкої ремісії з порушенням інкреторної функції підшлункової залози. Ожиріння II ступеня, аліментарно-конституціональне. Сечокам`яна хвороба. Поодинокі дрібні камінці нирок, які схильні до самостійного відходження без порушення функції нирок. Хронічний декомпенсований тонзиліт. Зміцнілий рубець після операції (22.04.2016) висічення епітеліального куприкового ходу. Незміцнілі рубці після операцій: (18.08.2023) некректомії в ділянці правої гомілки; (25.08.2023) розкриття флегмони правої гомілки; (25.09.2023) хірургічної обробки рани правої гомілки, накладання вторинних швів. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Ізольований міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта без порушення функції хребта: Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (зі стройової частини) № 33 від 02.02.2024 молодшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «г» пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку). (а.с.29).
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 800083 від 22.03.2024 позивачу за результатами повторного огляду, у зв`язку з захворюванням, ТАК пов`язаним із захистом Батьківщини, встановлено ІІ групу інвалідності на строк 01.04.2025. Дата чергового переогляду 15.03.2025. (а.с. 30).
Із змісту вказаної довідки вбачається, що позивачу встановлений діагноз 5.2/Е11.6.
Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА №114005 від 22.03.2024 позивачу встановлена ступінь втрати працездатності у відсотках 60% - одноразово. (а.с. 32).
Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення групи інвалідності, додавши до заяви визначені законодавством документи.
25.10.2024 комісією Міністерства оборони України прийнято рішення, оформлене протоколом за № 145/975, про призначення молодшому сержанту у відставці ОСОБА_1 , звільненому 02.02.2024, який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною групи інвалідності на підставі довідок МСЕК серії 12ААБ №047944 від 31.05.2018 та серії 12ААГ №800083 від 19.02.2024 – у розмірі різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018), в сумі 88100,00 грн. (а.с. 33).
Позивач із зазначеним розміром одноразової грошової допомоги не погоджується, вважає дії відповідача протиправними, а тому звернувся до суду з позовом.
Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до статті 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
За змістом частини першої статті 16 цього Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі – одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Частиною десятою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок № 975), який визначає розмір одноразової грошової допомоги по категоріям військовослужбовців.
Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.
Пунктом 17 Порядку №975 (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від групи інвалідності та її причинного зв`язку: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи; 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи; 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно з частиною четвертою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Аналогічні положення закріплені в абзаці першому пункту 19 Порядку №975, зокрема, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема, внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Предметом даного спору фактично є рішення Міністерства оборони України в частині призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018) в сумі 88100,00 грн. 
При цьому, обґрунтовуючи протиправність дій відповідача, сторона позивача вважає, що у зв`язку з встановленням у 2024 році позивачу ІІ групи інвалідності внаслідок отримання нового захворювання, відмінного від захворювання, внаслідок якого позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності у 2018 році, наявні правові підстави для виплати позивачу грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб станом на 01.01.2024. 
Суд зазначає, що нормами Закону №2011-ХІІ та Порядку № 975, якими врегульовано порядок виплати одноразової грошової допомоги, не визначено в якості умови, яка впливає на визначення дня виникнення права на отримання допомоги, такої умови як встановлення інвалідності внаслідок різних, не пов`язаних між собою захворювань.
При цьому Порядком №975 чітко визначено, що у разі зміни групи інвалідності при повторному огляді, днем встановлення інвалідності є дата, коли інвалідність було встановлено вперше. Розмір одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності ІII групи, визначається з прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше.
Таке законодавче врегулювання обумовлено самим поняттям «одноразова грошова допомога», яка є одноразовою, а не багаторазовою і її виплата розпочинається від моменту первинної втрати працездатності/встановлення інвалідності, а далі відбувається доплата допомоги, у разі встановлення вищої групи інвалідності або зміни її причинного зв`язку, але виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день первинного встановлення інвалідності.
Тобто наведені правові норми встановлюють, що розмір одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України і такий розмір одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності вперше.
За такої правової конструкції, визначення вищої групи інвалідності при повторному (черговому) огляді не змінює розрахункову величини прожиткового мінімуму.
Аналогічний висновок у подібних спірних правовідносинах сформульований Верховним Судом, зокрема у постановах від 18.06.2024 у справі № 240/20065/20, від 08.05.2024 у справі № 240/17749/20 та від 08.04.2024 у справі № 240/512/22.
Тому для призначення одноразової грошової допомоги визначальним є встановлення факту ушкодження здоров`я, а зміна ступеня погіршення стану здоров`я є лише підставою для підвищення розміру раніше призначеної одноразової грошової допомоги та її виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
Натомість вищезазначеними нормами передбачено, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 14.11.2024 у справі № 560/419/24.
Зокрема, колегія суддів дійшла висновку про те, що виплативши позивачу різницю між 300 та 90-кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2014), у зв`язку зі зміною причинного зв`язку інвалідності, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.
Як встановлено судом, позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №047944 від 02.07.2018 (захворювання так, пов`язане із захистом Батьківщини).
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №800083 від 22.03.2024 позивачу за результатами повторного огляду, у зв`язку з новим захворюванням, не пов`язаним із первинним захворюванням, встановлено ІІ групу інвалідності (захворювання, так, пов`язаним із захистом Батьківщини).
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач, призначаючи позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому за результатом повторного огляду ІІ групи інвалідності у розмірі різниці між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на 01.01.2018 діяв в спосіб, встановлений Законом №2011-ХІІ та Порядком №975.
Стосовно посилань представника позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №240/1623/20, суд зазначає, що вказана позиція сформована Верховним Судом за іншого правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
В свою чергу, відповідачем як суб`єктом владних повноважень було доведено правомірність вчинених дій.
За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250 КАС України, суд 

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).
Відповідач – Міністерство оборони України (проспект Повітряних Сил, 6, місто Київ, 03168, ідентифікаційний код юридичної особи 00034022).
Третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна