Справа № 560/13932/25
	
РІШЕННЯ
іменем України
21 січня 2026 року	м. Хмельницький	
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького відділу №1 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Хмельницького відділу №1 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
2. Зобов`язати Хмельницький відділ №1 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області оформити видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до відповідача з заявою про видачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки у зв`язку з непридатністю для подальшого використання наявного паспорта. При цьому, до заяви додав документи, визначені Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №456 від 06.06.2019. Проте, отримав відмову, яку вважає протиправною.
Ухвалою суду від 14.08.2025 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивач не звертався з заявою встановленого зразка та не надав необхідного переліку документів.
Крім того, звертає увагу суду на те, що раніше позивач самостійно звертався із заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон. За результатами розгляду цієї заяви позивача було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм серії НОМЕР_1 , виданий 24.06.2021 підрозділом 6833, термін дії зазначеного паспорта до 24.06.2031.
Таким чином, позивач надав згоду на обробку персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького відділу №1 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області із заявою від 24.05.2025, у якій у зв`язку із непридатністю для подальшого використання наявного паспорта громадянина України просив видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, у зв`язку з релігійними переконаннями. 
Листом Хмельницького відділу №1 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 10.06.2025 №Ц-59/6/6802-25/6833.37.2/82-25 позивача повідомлено, що оформлення паспорта громадянина України здійснюється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Роз`яснив, що до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року Державна міграційна служба здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Зазначив, що 24.06.2021 підрозділом 6833 на ім`я позивача був оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 з безконтактним електронним носієм з одночасним внесенням інформації про позивача до Єдиного державного демографічного реєстру та формуванням унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР) 19790103-08697. 
Надаючи правову оцінку таким правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI від 20.11.2012 (далі - Закон №5492-VI), документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України.
Частинами 1, 2, 4, 5 ст.14 Закону №5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Згідно з ч. 1, 2 ст.21 Закону № 5492-VI, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ч.3 ст.13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.
Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок № 302) паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.
Обмін паспорта здійснюється у разі зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації) (підпункт 1 пункт 6 Порядку № 302).
Підпунктом 1 пункту 7 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.
Пунктами 14 та 32 Порядку № 302 закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта.
Таким чином, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.
Судом встановлено, що на ім`я позивача був оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм з одночасним внесенням інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та формуванням унікального номеру запису в Реєстрі.
Таким чином, використання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних позивача та йому було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у його приватне життя.
Суд відхиляє посилання позивача на правову позицію щодо наявності права громадян на отримання паспорта у формі книжечки, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року в зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), з огляду на таке.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 вказано на ознаки цієї типової справи: а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ; б) відповідач - територіальні органи ДМС України; в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону № 5492-VI, на відміну від норм Положення №2503-XII, не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя в контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі констатувала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.
З урахуванням викладеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Відділу УДМС щодо відмови у видачі позивачеві паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ є обґрунтованими. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самі по собі дії Відділу УДМС щодо відмови позивачеві у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону №5492-VI.
Разом з тим, висновки Верховного Суду, зроблені за результатом розгляду справи № 806/3265/17 не можуть бути застосовані у вказаній справі, оскільки при зверненні у минулому із оформленням паспорту громадянина України для виїзду за кордон (біометричного закордонного паспорту) вже було надано згоду на обробку персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, і унікальний номер запису в Реєстрі вже був сформований.
При цьому у зразковій справі правовідносини стосувались майбутнього внесення персональних даних до Реєстру, та предметом розгляду у такій справі було порушене право мати паспорт у альтернативній формі особи, яка не надавала згоду на обробку персональних даних.
Таким чином, дана справа не є типовою відносно зразкової справи № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18).
Також при вирішенні справи суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 08.06.2023 у справі №380/5977/21 дійшов аналогічного висновку про відсутність підстав для видачі особі паспорта громадянина України зразка 1994 року (книжечки), зокрема, у зв`язку із встановленням факту самостійного звернення такої особи у минулому із заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон.
Отже, правові підстави для видачі позивачу паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки у зв`язку з непридатністю для подальшого використання наявного паспорта були відсутні, а відтак відповідач правомірно відмовив у задоволенні заяви позивача щодо оформлення паспорта зразка 1994 року.
Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягають розподілу.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 січня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Хмельницький відділ №1 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Кам`янецька, 47, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29013 , код ЄДРПОУ - 37864148) 	

Головуючий суддя 		Д.А. Божук