Справа № 638/22294/25
Провадження № 2-а/638/62/26
РІШЕННЯ
Іменем України
20 січня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суду м. Харкова у складі:
головуючого судді Смирнова В.А.
за участю: секретаря судового засідання Євженко О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження.
В позові просить суд скасувати постанову № 1096/П від 28 жовтня 2025 року, винесену
ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, на підставі пункту
1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення; судові витрати в розмірі 605,60 (шістсот п?ять) грн. 60 коп. покласти на відповідача.
Позов мотивований тим, що позивач був затриманий представниками ТЦК та СП, при цьому на його вимогу представники ТЦК та СП не підтвердили свої повноваження, не вказали підстави перевірки документів та протиправно направили позивача на ВЛК. З оскаржуваної постанови не зрозумілим є порушення яких саме законів, порядків або правил йому інкримінується. Крім того, позивач вказує, що направлення його на ВЛК є недоцільним, оскільки останній має бронювання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 11.11.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначити справу до судового розгляду. Витребувано у відповідача матеріали, які передували або були підставою для складання оскаржуваної постанови.
18.11.2025 від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 – Щиковського О.А. надійшов відзив на адміністративний позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Відзив мотивований тим, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 та є військовозобов`язаною особою. 28.10.2025 на позивача, як на особу яка була визнана обмежено придатною було складено постанову, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не пройшов військово-лікарську комісію у термін до 05.06.2025.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій остання просила розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з витягу з «Резерв+», яка сформована 28.10.2025 дані уточнено вчасно, а саме 04.07.2024. У графі «Тип відстрочки» зазначено – бронювання, відстрочка до 16.01.2026.
Відповідачем, в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 , 28 жовтня 2025 року відносно Позивача винесено постанову № 1096/П по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до змісту зазначеної постанови – В пункті 2 Прикінцевих положень Закону України від 21.03.2024 №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», зі змінами внесеними Законом України від 12.02.2025 №4235-IX Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», які набули чинності 15.02.2025 (далі - Закон №3621), який за класифікацією документів належить до законодавства про оборону, визначено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов?язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов?язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов?язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов?язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
В абзаці 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» визначено, що громадяни зобов?язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров?я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. В частині 3 статті 17 Закону України «Про оборону» визначено, що громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов?язок у запасі відповідно до законодавства. 28 жовтня 2025 року о 08.26 год. в ході вивчення наявних облікових документів в ІНФОРМАЦІЯ_7 та відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів було встановлено що громадянин України ОСОБА_1 станом на 28.10.2025 року не пройшов медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим скоїв правопорушення передбачена ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 №303/2014) в Україні настав особливий період, який діє на сьогодні, тому відповідальність за встановлене правопорушення передбачена ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП). Відповідно до ст. 38 КУПАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 2101 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративне правопорушення не виявлено, обставини, що пом?якшують відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП не виявлено. Постановлено накласти на гр. ОСОБА_1 штраф у розмірі 17 000 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Відповідно, диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).
Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-ІХ від 15.02.2025, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Згідно з п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 16 травня 2024 р. № 560 військовозобов`язані, які відповідно до пункту 58 цього Порядку звернулися із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.
Зі змісту вказаних положень вбачається, що вимога щодо проходження до 05 червня 2025 року повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби поширюється на громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (в т.ч. особи, які мають відстрочку).
Водночас, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатним до військової служби у військовий час, у зв`язку з чим відсутні докази, що позивач повинен був повторно пройти медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. 
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).
У свою чергу, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів викладених у відзиві і відповідно правомірності винесення оскаржуваної постанови № 1096/П від 28.10.2025.
Враховуючи викладене, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2 та частини другої статті 77 вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. 
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов заявлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню. 
При цьому суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові від 19.10.2022 у справі № 522/22225/21, згідно з яким незважаючи на те, що районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Такої ж практики притримується Другий апеляційний адміністративний суд (постанова від 03.02.2025 у справі № 638/22555/24). А тому суд вважає, що саме ІНФОРМАЦІЯ_8 є належним відповідачем. 
Суд вирішує питання щодо судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 77, 243 246, 250, 255, 286, 293 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження задовольнити.
Скасувати постанову від 28.10.2025 № 1096/П у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП України і закрити провадження у справі.
Стягнути на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        В.А. Смирнов