Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/176/25
Провадження № 3/483/1/2026
П О С Т А Н О В А
Іменем України
09 січня 2026 року м. Очаків
Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Рак Л.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Морозова В.Ю., в режимі відеоконференції з використанням захисником власних технічних засобів, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 29 січня 2025 року близько 23 год. 10 хв. по вул. Захисників України в с. Чорноморка Миколаївського району Миколаївської області, керувала автомобілем марки «Шкода Октавія» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я в лікарні із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Драгер «Алкотест 6820», номер тесту 206, результат якого становив 0,96‰, чим порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
11 березня 2025 року від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду надійшла заява про закриття провадження у даній справі, у зв`язку з тим, що відсутній склад адміністративного правопорушення та матеріали справи містять безліч порушень та не належним чином оформлені, а саме: 
- працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 30 січня 2025 року серії ЕПР1 № 233764 складеному відносно неї зазначено, що вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення взагалі не міститься відеодоказу ознак алкогольного сп`яніння, які надали б можливість зробити висновок того, що вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Вважає, що відсутність будь яких доказів, які б надали можливість зробити висновок про те, що вона дійсно керувала транспортним засобом унеможливлює процес доказування та притягнення її до адміністративної відповідальності;
- працівниками поліції здійснювався щодо неї психологічний тиск, внаслідок якого її було дискредитовано та складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 233764 і такі дії поліцейських можливо розцінювати як введення її в оману для виконання статистичних показників своєї праці.
- в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься відомостей про те чи притягувалася вона до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення і ця обставина має значення для вирішення питання щодо належної правової кваліфікації вчиненого правопорушення, зокрема, наявності або відсутності повторності вчинення правопорушення, оскільки поліцейський, який подає матеріали до розгляду, відповідно до п. 4, 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395), готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення;
- в матеріалах справи не міститься повного фрагменту відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася;
- в протоколі серії ЕПР1 № 233764 та матеріалах справи, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації, яким вона велася і не відомо, чи сертифіковані в Україні засоби відеозапису які були застосовані, оскільки у разі відсутності в оскаржуваній поставної по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення;
- поліцейські під час складання протоколу серії ЕПР1 № 233764 не роз`яснювали їй її права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права (мається на увазі пояснення суті визначених статей, а не їх просте зачитування), передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 256 КУпАП, п. 11 Розділу II Інструкції, затв. наказом № 1376). Наявність порушень або відсутність хоча б одного належного доказу під час розгляду справи ставить під сумнів законність інкримінованого адміністративного правопорушення;
- відповідно до абз. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Крім того, ОСОБА_1 посилається, що відповідно до норм чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, з огляду на принцип рівності сторін процесу суд позбавлений можливості редагувати зазначені у протоколі фабулу адміністративного правопорушення, нормативно-правовий акт, яким передбачається відповідальність за його вчинення, а також самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Морозов В.Ю в судовому засіданні підтримавши заперечення на протокол про адміністративне правопорушення надані до суду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, просив справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівників поліції, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозапис доданий до протоколу, дійшла такого.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч. 4 ст. 7 КУпАП).
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. 
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі – Порядок).
Відповідно до п.п. 2, 3, 6, 7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до пункту Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, вчинення особою хоча б одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням безпеки дорожнього руху та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 факту вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проте даний факт підтверджується, а її заперечення викладені в заяві від 10 березня 2025 року та пояснення її захисника надані під час розгляду справи, спростовуються дослідженими в судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233764 від 30 січня 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`янініня (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; поведінка що не відповідає обстановці); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 січня 2025 року; випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» від 29 січня 2025 року відповідно до якої під час проведення дослідження  ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер «Alcotest 6820» вміст парів етилового спирту у видихуваному повітрі 29 січня 2025 року о 23 год. 28 хв. становив 0,96 ‰ та їй встановлено діагноз: гостра алкогольна інтоксикація без ускладнень; результатом тестування на алкоголь від 29 січня 2025 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, довідкою заступника начальника ВП з ПД ВП №7 МРУП ГУНП в Миколаївській області Войналовича М. від 12 березня 2025 року про те, що ОСОБА_1 протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23 липня 2024 року, трансортний засіб «Шкода Октавія» номерний знак НОМЕР_1 належить їй.
Так, згідно з положеннями ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233764 від 30 січня 2025 року, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, того що ОСОБА_1 29 січня 2025 року близько 23 год. 10 хв. по вул. Захиників України в с. Чорноморка Миколаївського району Миколаївської області, керувала автомобілем марки «Шкода Октавія» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я в лікарні із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору «Драгер «Алкотест 6820», номер тесту 206, її результат становив 0,96‰, чим порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Разом з тим, ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписала та при цьому будь-яких пояснень чи зауважень щодо його змісту нею не надано. 
Крім того, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника про те, що ОСОБА_1 під час складання протоколу не були роз`ясненні її права згідно зі ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, оцінюю критично, оскільки як вбачається з протоколу ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Очаківському міськрайонному суді, що підтверджується підписом останньої в протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення, є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, а отже, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є належним та допустимим доказом у справі.
Щодо заперечень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та відсутності доказів відеозапису керування, зазначаю наступне. 
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкремінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом – виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Посилання захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на те, що остання не керувала транспортним засобом спростовується відеозаписом події, який долучений працівниками поліції. 
Так, із вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась за кермом автомобіля, після чого вона погоджується пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
До того ж, відеофіксація моменту керування транспортним засобом та його зупинки при складанні протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковим доказом його вчинення, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності.
Більш того, норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку фіксації факту керування порушником транспортними засобами, а тому ця обставина має доводитись за загальними вимогами щодо доказів (ст.251 КУпАП).
Отже, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі, а твердження ОСОБА_1 та її захисника про те, що вона не керувала транспортним засобом, розцінюю, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
Крім того, не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і посилання на неналежніст ь доказу відеозйомки, щодо того, що відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, оскільки недотримання правила безперервності ведення відеозапису позбавляє цей доказ ознаки повноти відображення подій, але не спростовує факти, зафіксовані відеозаписом.
Таким чином, дані протоколу про адміністративне правопорушення, виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» від 29 січня 2025 року, результат тесту проходження огляду на стан сп`яніння, пояснення працівників поліції, які в судовому засіданні підтвердили факт зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 під час коменданської години та її добровільну згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, який був позитивним, а також зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими в судовому засіданні, а саме керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, на підтвердження своєї невинуватості ОСОБА_1 не надано жодного доказу, що підтверджував би її показання або спростовував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, розцінюю твердження ОСОБА_1 про те, що вона не керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння як незаборонений спосіб захисту від висунутого обвинувачення.
Досліджуючи надані докази, застосовую стандарт доведення поза розумним сумнівом, трактуючи усі сумніви на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При цьому, в судовому засіданні перевірено усі запропоновані ОСОБА_1 та її захисником версії подій 29 січня 2025 року і визнано вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом.
Крім того, при прийнятті остаточного рішення, враховую також практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. 
Також враховую, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення дорожнього руху та є небезпечним як для самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності так і для інших учасників дорожнього руху.
Таким чином, вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівників поліції, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, вважаю, що штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік є необхідним і достатнім стягненням за вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище правопорушення.
Крім того, у відповідності зі ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284, 308 КУАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Штраф підлягає перерахуванню на розрахунковий рахунок р/р UA438999980313010149000014001, отримувач коштів – Миколаївське ГУК/Миколаївська область/21081300, код ЄДРПОУ отримувача – 37992030. 

Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, що підлягає перерахуванню на р/р UA908999980313111256000026001, отримувач коштів – ГУК у м. Києві/22030106, код ЄДРПОУ отримувача - 37993783, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – ГУК у м. Києві/22030106, призначення платежу: судовий збір, пункт 5.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення або одержання копії постанови про накладення адміністративного стягнення. У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнуто штраф у подвійному розмірі і витрати на облік правопорушень.

Постанову протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області особою, щодо якої її винесено чи її захисником. 

Суддя: