Номер провадження: 22-з/813/61/26 
Справа № 947/21275/24
Головуючий у першій інстанції 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Громіка Р.Д.,
Комлевої О.С., 

розглянувши в порядку письмового позовного провадження, у відсутність учасників справи, заяву представника  ОСОБА_1 - адвоката Попової Олени Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у цивільні справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в рамках апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попова Олена Анатоліївна, на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.04.2025 року,
встановив:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 5 280,00 доларів США та 1 760,00 Євро - суму основного боргу за договором позики від 01.02.2023 року та 65 312,54 грн. - суму процентів, нарахованих відповідно до умов п. 1.3 договору позики від 01.02.2023 року за користування сумою позики, та судові витрати по даній справі.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.04.2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені (а.с.45-53).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2025 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Попової О.А. про перегляд заочного рішення суду від 18.04.2025 року було відмовлено (а.с.90-92).
Не погодившись із заочним рішенням суду від 18.04.2025 року, ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Попової О.А., подала апеляційну скаргу (а.с.94-99).

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.11.2025 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.04.2025 року, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики, було скасовано.
Ухвалено в цій частині постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
В іншій частині заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.04.2025 року було залишено без змін.
Крім того, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у загальному розмірі 4 883,00 грн. (а.с.161-165).

Разом з тим, 02.12.2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Пової О.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. (а.с.168-170).
Копія заяви отримана іншими учасниками справи 02.12.2025 року через підсистему Електронний суд. Заперечення на заяву не надходили.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч.1, ч.ч. 2-5 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
З врахуванням викладеного, питання про ухвалення додаткового рішення розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, у зв`язку з перебуванням суддів Комлевої О.С. та Сегеди С.М. у відпустках, а також з врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду клопотань у строки, передбачені національним законодавством, датою ухвалення цього судового рішення є 09.01.2026 року.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За правилами ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До заяви про ухвалення додаткового рішення, адвокат Попова О.А. додала: зокрема, договір про надання правничої допомоги №1-25/01 від 25.01.2025 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Легіон» в особі Попової О.А. та ОСОБА_1 ; Акт виконаних робіт від 28.0.2025 року, згідно якому вартість послуг склала 8 000,00 грн. (ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання заяви про перегляд заочного рішення, представництва у суді першої інстанції); Акт виконаних робіт від 25.11.2025 року, відповідно до якого вартість робіт становила 7 000,00 грн. (підготовка та подання апеляційної скарги) (а.с.173-174,177).
Згідно із платіжними інструкціями від 30.09.2025 року та 15.10.2025 року, ОСОБА_1 за надані послуги сплатила Адвокатському об`єднанню «Легіон» 7 800,00 грн. (а.с.178-179).
Тобто зазначені обставини свідчать про те, що вказані витрати відповідачки ОСОБА_1 були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи, а тому вони підлягають відшкодуванню, шляхом стягнення грошових коштів з позивачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у заявленому розмірі. 
Таких правових позицій дотримується Верховний Суд, які він виклав в своїй постанові від 11.12.2020 року у справі 911/4242/15.

Крім того, колегія суддів зазначає, що отримавши заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій адвокат Попова О.А. просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. (а.с.182, 183, 184), заперечень проти вказаної заяви від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. 

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 381, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:  

Заявупредставника  ОСОБА_1 - адвоката Попової Олени Анатоліївни про ухвалення додаткового судового рішеннязадовольнити.

Ухвалити додаткову постанову до постанови Одеського апеляційного суду від 18.11.2025 року та стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок). 

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня її складання. 

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда 

Р.Д. Громік

О.С. Комлева