Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року Справа№200/9828/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.10.2025 № 025050004806 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату до 01.07.2000; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 заробітну плату до 2000 року згідно довідки № Ф-8/128 від 21.11.2021, що видана архівним відділом адміністрації Охинського міського округу Сахалінської області; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.10.2025, з урахуванням висновків суду у даній справі. 
Ухвалою від 22 грудня 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/9828/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.
Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірні періоди роботи та нарахування заробітної плати мали місце у період дії відповідних міжнародних угод, а отже, позивач набув право на врахування цього заробітку за наявності легітимних очікувань. Припинення участі держави у міжнародному договорі не має зворотної дії в часі та не може бути підставою для позбавлення особи вже набутого права. Зазначає, що частиною 2 статті 13 Угоди передбачено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають. Таким чином, надання позивачем всіх необхідних документів не може позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором. 
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відповідність свого рішення вимогам діючого законодавства. Зазначає, що за результатом розгляду матеріалів пенсійної справи та доданих до заяви документів встановлено, що заявником надана довідка про заробітну плазу № Ф-8/128 від 21.11.2021 видана архівним виділом адміністрації Охинського міського округу Сахалінської області рф за період роботи з жовтня 1985 року по березень 1992 року, яка не підтверджена первинними документами. На підставі вищевикладеного керуючись ст. 44 Закону №1058 та п.2.1 порядку №22-1, враховуючи що надана довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами та підлягає зустрічній перевірці законності її видачі. Вирішено відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії зміна періоду заробітної плати за 60 місяців с страхового стажу до 01.07.2000 згідно ч. 1 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно заяви від 21.10.2025 №20306.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив. 
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 31.08.2025 як отримувач пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058). 
ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії від 21.10.2025 № 20306 «зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000». Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961. 
За результатами опрацювання заяви ОСОБА_1 винесено рішення від 29.10.2025 № 025050004806 про відмову в перерахунку пенсії.
У оскаржуваному рішенні відповідач вказав, що за результатом розгляду матеріалів пенсійної справи та доданих до заяви документів, встановлено, заявником надана довідка про заробітну плазу № Ф-8/128 від 21.11.2021 видана архівним виділом адміністрації Охинського міського округу Сахалінської області рф за період роботи з жовтня 1985 року по березень 1992 року, яка не підтверджена первинними документами. На підставі вищевикладеного керуючись ст. 44 Закону №1058 та п.2.1 порядку №22-1, враховуючи що надана довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами та підлягає зустрічній перевірці законності її видачі. Вирішено відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії зміна періоду заробітної плати за 60 місяців с страхового стажу до 01.07.2000 згідно ч. 1 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно заяви від 21.10.2025 № 20306.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України). 
Закон України № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі — Закон №1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року – за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. 
Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (Додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. 
Згідно положень пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ, організацій або архівними установами. За змістом частини третьої статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. 
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постановах від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі № 2- а/576/29/14, Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Аналіз положень ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 40, ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 зумовлює висновок, що особа, яка звертається за призначенням пенсії, має право обрати, щоб для обчислення її пенсії була врахована заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, що передбачено абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058.
Відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до пункту 6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (із змінами), саме головні управління зобов`язані здійснювати перевірку достовірності поданих документів і відомостей, зокрема — довідок про заробітну плату. Перекладення тягаря збирання первинних документів на особу, яка не є і не може бути їх розпорядником, є порушенням як принципу правової визначеності, так і обов`язку адміністративного органу повно і всебічно з`ясувати обставини справи.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі № 120/6969/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 30.09.1985 по 01.05.1992 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до них в кратному обчисленні з використанням коефіцієнту 1,5 та вирішити питання про призначення пенсії за віком з дати звернення за призначенням пенсії з урахуванням висновків суду. Вказане рішення суду набуло законної сили відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025 у справі № 120/6969/23. Відтак, відповідний стаж роботи позивача за період, визначений у спірній довідці, було підтверджено в судовому порядку
Довідка про заробітну плату довідка про заробітну плазу № Ф-8/128 від 21.11.2021 видана архівним виділом адміністрації Охинського міського округу Сахалінської області рф містить відомості про нарахування заробітної плати позивачу за період роботи з жовтня 1985 року по березень 1992 року, на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок), а також зазначено, що довідка видана на підставі особових рахунків по нарахуванні заробітної плати, містить підписи посадових осіб.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.92 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають. Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав. 
Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди. 
Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. 
Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення. 
З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії. 
23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України “Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року”, відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98- ВР. З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.
Однак, спірні періоди роботи та нарахування заробітної плати мали місце у період дії відповідних міжнародних угод, а отже, позивач набув право на врахування цього заробітку за наявності легітимних очікувань. 
Припинення участі держави у міжнародному договорі не має зворотної дії в часі та не може бути підставою для позбавлення особи вже набутого права. Припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і набрання чинності Законом № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», не є підставою для відмови у врахуванні спірної довідки.
Частиною 2 статті 13 Угоди передбачено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
За наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.
Верховний Суд в постанові від 11 травня 2022 року № 120/1089/19-а навів висновок, згідно з яким на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.
Суд зазначає, що відсутність у пенсійного органу можливості реалізувати свої повноваження щодо перевірки достовірності даних, наведених у довідці про заробітну плату, не може позбавляти позивача права на належне пенсійне забезпечення.
З наведених обставин вбачається, що пенсійний орган фактично переклав відповідальність на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.10.2025 № 025050004806 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату до 01.07.2000. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010) зарахувати ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заробітну плату до 2000 року згідно довідки № Ф-8/128 від 21.11.2021, що видана архівним відділом адміністрації Охинського міського округу Сахалінської області. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про перерахунок пенсії від 21.10.2025, з урахуванням висновків суду у даній справі. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок). 
Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 19 січня 2026 року. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар