ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р. Справа № 910/7529/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Демидової А.М.
суддів: Ходаківської І.П. 
Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Книш О.М. 
від відповідача: Яцук В.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 (повне рішення складено та підписано 12.11.2025) (суддя Карабань Я.А.)

у справі № 910/7529/25 Господарського суду міста Києва

за позовом Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП"
про визнання пунктів договору недійсними та стягнення 10 037 295,80 грн

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
У червні 2025 року Державна установа "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (далі також - Генеральна дирекція ДКВС України, позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" (далі також - ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП", відповідач), в якому просила суд:
- визнати недійсним п. 1.1 договору від 01.05.2023 № 79-К-23 (зі змінами), що укладений між позивачем та відповідачем, у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;
- визнати недійсним п. 3.1 договору від 01.05.2023 № 79-К-23 (зі змінами), що укладений між позивачем та відповідачем, у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;
- стягнути з відповідача на користь позивача 10 037 295,80 грн безпідставно набутих грошових коштів.
Позовні вимоги, з посиланням на підпункту 9.5 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст. 203, 217, 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), мотивовані тим, що 04.02.2022 між Державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України", Товариством з обмеженою відповідальністю "Фалькон Прайм", Товариством з обмеженою відповідальністю "Арт Свн", Товариством з обмеженою відповідальністю "Кариота", Товариством з обмеженою відповідальністю "Торен Рітейл", Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" та фізичною особою-підприємцем Гальчанським Федіром В`ячеславовичем було укладено рамкову угоду № 16-К-22, предметом якої є закупівля Державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" риби (хек, мінтай, сардинела, аргентина, морський окунь, зубатка) замороженої обезголовленої або замороженої обезголовленої патраної. У межах зазначеної рамкової угоди, 01.05.2023 між Державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" було укладено договір № 79-К-23 на придбання товару у кількості 1 080 000,00 кг по ціні 115,98 грн з ПДВ за одиницю товару, на загальну суму 125 258 400,00 грн з ПДВ. Позивач зазначав, що оскільки продавець Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" у період з 01.04.2022 по 31.07.2023 було платником податку спрощеної системи оподаткування 3 групи єдиного податку зі ставкою 2 %, тому до ціни договору сторонами помилково було включено суму ПДВ, що призвело до безпідставного набуття відповідачем грошових коштів у розмірі 10 037 295,80 грн.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі № 910/7529/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що станом на момент укладення договору № 79-К-23 (01.05.2023) відповідач перебував на спрощеній системі оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2 %, а відтак у період з 01.04.2022 по 31.07.2023 не був платником ПДВ; 01.05.2023 продавець та покупець підписали додаткову угоду № 1 до договору № 16-К-22, якою, зокрема, виклали в новій редакції пункти 1.1 та 3.1 договору № 16-К-22, в якій в ціну договору не було включено ПДВ; наявні в матеріалах справи видаткові накладні за період з 01.04.2022 по 31.07.2023 на загальну суму 60 223 774,80 грн не містять вказівок про включення суми ПДВ у загальному розмірі 10 037 295,80 грн до вартості товару у період перебування відповідача на спрощеній системі оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2 %; позивач здійснюючи оплату поставленого товару (у період перебування відповідача на спрощеній системі оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2 % з 01.04.2022 по 31.07.2023) на загальну суму 60 223 774,80 грн, в призначенні кожного з платежів вказував "без ПДВ"; згідно з листом № 206/01/617/11 від 01.04.2025 ДП "Прозоро" відповідно до технічної реалізації у Системі при поданні тендерної пропозиції в учасника відсутня технічна можливість обрати показник з/без ПДВ, та, відповідно, інформація про ПДВ у пропозиції учасника буде відображатись згідно з даними, які вказав замовник, оскільки Система враховує лише показник ПДВ, вказаний замовником при створенні оголошення.
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факт включення до ціни договору № 16-К-22 (зі змінами) розміру ПДВ відповідачем, який не був платником ПДВ у період з 01.04.2022 по 31.07.2023, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсними пунктів 1.1 та 3.1 договору № 16-К-22 (зі змінами) в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість та стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 10 037 295,80 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі № 910/7529/25, Державна установа "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Скаржник, зокрема, вказує, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення не було враховано, що пропозиція постачальника містила ціну товару з урахуванням суми ПДВ; сторони всупереч нормам підпункту 9.5 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України умовами договору погодили, що до ціни зазначеного договору включено суму податку на додану вартість, відтак ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" набуло грошові кошти в розмірі суми ПДВ, а саме 10 037 295,80 грн поза підставою, передбаченою договором.
За доводами скаржника, судом першої інстанції не повно було досліджено та не надано правову оцінку такому доказу як Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" за період 01 січня 2022 року по 30 вересня 2024 року.
Також скаржник в апеляційній скарзі посилається на постанови Верховного Суду від 24.10.2024 у справі № 914/2694/23, від 13.11.2024 у справі № 911/23/24, від 07.08.2024 у справі № 916/2914/23 та від 10.09.2024 у справі № 922/4055/23, вказуючи, що в цих постановах Верховний Суд хоч і визнає умови договорів недійсними, проте зазначає, що обов`язок із повернення коштів за статтею 1212 ЦК України виникає у відповідача не з часу визнання спірного пункту договору недійсним, а з часу отримання відповідачем цих коштів. При цьому Верховний Суд у наведених постановах керується правовою позицією про те, що ПДВ не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі № 910/7529/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.01.2026 о 10:20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.12.2025.
Позиції учасників справи
Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, вказуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено, що на момент участі у процедурі закупівлі № UA-2023-04-21-008441-a та на дату укладення договору № 79-К-23 від 01.05.2023 відповідач не був платником податку на додану вартість; договір, у редакції додаткової угоди, не містить даних про включення в договірну ціну ПДВ, а також те, що наявні в матеріалах справи видаткові накладні містять визначення ціни товару без податку на додану вартість; на момент формування пропозиції, визначення ціни та укладення договору відповідач вже перебував на спрощеній системі оподаткування та не включав ПДВ у вартість товару, яку пропонував у межах процедури закупівлі № UA-2023-04-21-008441-a; судом першої інстанції встановлено, що при поданні тендерної пропозиції в учасника відсутня технічна можливість обрати показник з/без ПДВ та, відповідно, інформація про ПДВ в пропозиції учасника буде відображатися згідно з даними, які вказав саме замовник; відповідач не отримував жодних грошових коштів в якості ПДВ, відтак відсутні будь-які правові підстави для визнання договору недійсним та стягнення таких коштів як безпідставно набутих; судом першої інстанції обґрунтовано не враховано Акт ревізії, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин, виявлені контролюючим органом (Державною аудиторською службою України) порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів i не можуть їх змінювати. 
Явка представників учасників справи
У судове засідання 27.01.2026 з`явились представники позивача та відповідача.
У судовому засіданні представник позивача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.
Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, за наслідками проведення торгів (ідентифікатор закупівлі № UA-2021-08-04-002975-a) між Державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" та постачальниками товару, зокрема, з ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" було укладено рамкову угоду від 04.02.2022 № 16-К-22 (далі - рамкова угода), за умовами якої предметом угоди є закупівля риби (хек, минтай, сардинела, аргентина, морський окунь, зубатка) заморожена обезголовлена або заморожена обезголовлена патрана (закупівлю код CPV згідно ДК 021-2015:15220000-6 - Риба, рибне філе та інше м`ясо риби морожені).
Пунктами 1.6 та 1.7 рамкової угоди визначено, що договір про закупівлю укладається між покупцем та постачальником, що пройшов відбір. Відбір на укладання договору про закупівлю може проводитись покупцем в межах орієнтованого обсягу закупівлі товару, визначеного в додатку № 1 до цієї угоди. Для проведення відбору, постачальникам, що підписали цю угоду, надсилається запрошення подати пропозиції щодо укладення договору про закупівлю за рамковою угодою.
Згідно з пунктом 1.8 рамкової угоди критерієм оцінки пропозицій учасників є ціна.
Пунктом 3.2 рамкової угоди визначено, що договір про закупівлю укладається за формою, визначеною в додатку № 2 до цієї угоди. Всі істотні умови договору про закупівлю визначені у додатку № 2 до цієї угоди, окрім умов щодо конкретного обсягу поставки, умови надання забезпечення виконання договору про закупівлю, та ціни за одиницю товару, а також умов про загальну ціну договору про закупівлю, які визначаються на підставі запрошення покупця подати пропозиції щодо укладання договору про закупівлю та на підставі пропозиції постачальника-переможця, сформованої за результатами відбору.
Згідно з пунктом 5.1 рамкової угоди угода набирає чинності з дня її підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 31.12.2024. Угода вважається укладеною у разі її підписання не менше ніж трьома постачальниками.
Додатком № 2 до рамкової угоди визначено проект договору про закупівлю, яким передбачено здійснити продавцем продаж та відвантаження товару по ціні за одиницю виміру товару з ПДВ, тарою і транспортними витратами, загальною сумою вартості товару з ПДВ, тарою і транспортними витратами.
Умовами проекту договору про закупівлю (пункти 3.1, 3.2) (додаток № 2 до рамкової угоди) визначено, що ціна цього договору визначена з ПДВ. Ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.
Окрім того, пунктом 11.1 проекту договору про закупівлю (додаток № 2 до рамкової угоди) передбачено, що умови цього договору не повинні змінюватися після підписання договору до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадків, передбачених законодавством про здійснення публічних закупівель.
Пунктом 1.9 рамкової угоди передбачено, що відбір здійснюється із застосуванням електронної системи закупівель у відповідності до Закону України "Про публічні закупівлі" та Особливостей закупівель за рамковими угодами та їх укладення (із змінами).
За результатами відбору, проведеного в межах рамкової угоди, між Державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (покупець) та ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" (продавець) було укладено договір № 79/1-К-23 від 01.05.2023 (далі - договір № 79/1-К-23) на придбання товару у кількості 1 080 000,00 кг по ціні 115,98 грн з ПДВ за одиницю товару, тарою і транспортними витратами. Загальна сума вартості товару з ПДВ, тарою і транспортними витратами 125 258 400,00 грн.
Пунктом 1.1 договору № 79/1-К-23 передбачено, що продавець зобов`язується у 2023 році продати і відвантажити ДК 021-2015:15220000-6 - Риба, рибне філе та інше м`ясо риби морожені (риба (хек, мінтай, сардинела, аргентина, морський окунь, зубатка) заморожена обезголовлена або заморожена обезголовлена патрана) в обсязі та асортименті згідно з рознарядками покупця відповідно до його потреби, а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору. Найменування продукції: риба (хек, минтай, сардинела, аргентина, морський окунь, зубатка) заморожена обезголовлена або заморожена обезголовлена патрана) в кількості 1 080 000,00 кг по ціні 1185,98 грн з ПДВ, тарою і транспортними витратами на загальну суму 125 258 400,00 грн з ПДВ.
Згідно з пунктом 3.1 договору № 79/1-К-23 його ціна становить 125 258 400,00 грн, у тому числі ПДВ 20 876 400,00 грн, ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.
01.05.2023 продавець та покупець підписали додаткову угоду № 1 до договору № 79/1-К-23, якою, зокрема, виклали пункт 1.1 договору № 79/1-К-23 в новій редакції, відповідно до якої: продавець зобов`язується у 2023 році продати та відвантажити товар в обсязі та асортименті згідно з рознарядками покупця відповідно до його потреби, а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору, у тому числі: риба (хек, мінтай, сардинела, аргентина, морський окунь, зубатка) заморожена обезголовлена або заморожена обезголовлена патрана) в кількості 1 080 000,00 кг по ціні 115,98 грн з податками та зборами, тарою і транспортними витратами на загальну суму 125 258 400,00 грн з податками та зборами, тарою і транспортними витратами;
та пункт 3.1 договору № 79/1-К-23 у такій редакції: "Ціна цього Договору становить 125 258 400 (сто двадцять п`ять мільйонів двісті п`ятдесят вісім тисяч чотириста) грн. 00 коп., у тому числі обов`язкові податки та збори. Ціна Договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах Договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.".
На виконання умов договору № 79/1-К-23 відповідачем було поставлено, а позивачем прийнято товар загальною вартістю 125 258 400,00 грн, з яких: сума 60 223 774,80 грн без ПДВ, що підтверджується видатковими накладними за період із травня 2023 року по липень 2023 року включно на суму 60 223 774,80 грн (т. І, а.с. 211-293) та відповідними актами приймання (т. ІІ, а.с. 41-221); на суму 65 034 625,20 грн з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними за період із серпня 2023 року по листопад 2023 року (т. І, а.с. 294-311, т. ІІ, а.с. 1-40) та відповідними актами приймання (т. ІІ, а.с.222-280, т. ІІІ, а.с.1-126).
Надалі позивачем здійснено оплату поставленого товару, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 125 258 400,00 грн (т. ІІІ, а.с. 127-296).
У свою чергу, Державною аудиторською службою України було здійснено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" за період з 01.01.2022 по 30.09.2024, за результатами якої складено Акт № 000800-21/4 від 20.01.2025, в якому зазначено, що згідно з листом ДПС від 03.01.2025 № 42/5/99-00-12-01-03-05, за даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" - дата реєстрації платником ПДВ 01.04.2018, період перебування на загальній системі оподаткування з 01.01.2022 по 31.03.2022 та з 01.08.2023 по 30.09.2024, за період з 01.04.2022 по 31.07.2023 є платником спрощеної системи оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2 %, дата анулювання реєстрації платника спрощеної системи оподаткування 31.07.2023 (т. І, а.с. 26-29).
У висновку зазначеного Акта ревізії вказано, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" повідомило Генеральну дирекцію ДКВС України про перехід на спрощену систему оподаткування 3 групи платника єдиного податку зі ставкою єдиного податку у розмірі 2 % доходу, Генеральною дирекцією ДКВС України, в особі начальника Стеценка Ю.В., з ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП", в особі директора Дякуна Р.М., укладено договір, із змінами, внесеними додатковою угодою від 01.05.2023 № 1, не зменшивши ціну товару (без зміни кількості (обсягу) та якості товару) та, відповідно, загальну суму вартості товару за договором № 79-К-23 на 10 037 295,80 грн (ПДВ у розмірі 20 % від суми договору № 79-К-23 60 223 774,80 грн), чим порушено ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 526, ст. 629 ЦК України, п. 5 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", п. 3.2 договору № 79-К-23, із змінами, що призвело до витрат державного бюджету на 10 037 295,80 грн, чим нанесено матеріальну шкоду (збитки) на вказану суму.
Звертаючись із позовом у даній справі, позивач стверджував про помилкове включення суми ПДВ до ціни договору № 79-К-23 та набуття ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП", як платником спрощеної системи оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2 %, грошових коштів у розмірі суми ПДВ - 10 037 295,80 грн, у зв`язку із чим позивач просив суд визнати недійсними п. 1.1 та 3.1 договору № 79-К-23 (зі змінами) в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість та стягнути з відповідача 10 037 295,80 грн безпідставно набутих коштів.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував, що договір № 79-К-23 від 01.05.2023 був виконаний відповідачем у повному обсязі, жодних претензій із приводу виконання договору у частині якості, строків поставки тощо не було. При цьому, у складі ціни позивач не сплачував податок на додану вартість, що підтверджується рахункам на оплату, видатковими накладними та платіжними дорученнями, які додані до позовної заяви. На переконання відповідача, договір № 79-К-23 від 01.05.2023 укладений із додержанням вимог статті 203 ЦК України, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання недійними умов даного договору та повернення коштів.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови
Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. 
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Перевіряючи доводи скаржника про те, що сторони всупереч нормам підпункту 9.5 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України умовами договору № 79-К-23 погодили, що до ціни зазначеного договору включено суму податку на додану вартість, колегія суддів встановила таке.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
У статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Згідно із частиною першою статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Згідно з вимогами підпунктів а) і б) пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань зі сплати ПДВ з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, перелічених у пункті 187.1 статті 187 ПК України.
Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20, хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом, між Державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (покупець) та ТОВ "ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП" (продавець) було укладено договір № 79/1-К-23 від 01.05.2023 на придбання товару у кількості 1 080 000,00 кг по ціні 115,98 грн з ПДВ за одиницю товару, тарою і транспортними витратами. Загальна сума вартості товару з ПДВ, тарою і транспортними витратами - 125 258 400,00 грн.
Колегія суддів зауважує, що умови укладеного договору, з вказівкою про включення до вартості товару ПДВ, не відрізняються від умов тендерної документації, що відповідає приписам ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Цього ж дня, 01.05.2023, між продавцем та покупцем була підписана додаткова угода № 1 до договору № 79/1-К-23, якою, зокрема, викладено в новій редакції пункти 1.1 та 3.1 договору № 79/1-К-23.
Так, пункт 1.1 договору № 79/1-К-23 було викладено в новій редакції, відповідно до якої: продавець зобов`язується у 2023 році продати та відвантажити товар в обсязі та асортименті згідно з рознарядками покупця відповідно до його потреби, а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору, у тому числі: риба (хек, мінтай, сардинела, аргентина, морський окунь, зубатка) заморожена обезголовлена або заморожена обезголовлена патрана) в кількості 1 080 000,00 кг по ціні 115,98 грн з податками та зборами, тарою і транспортними витратами на загальну суму 125 258 400,00 грн з податками та зборами, тарою і транспортними витратами.
Пункт 3.1 договору № 79/1-К-23 було викладено у такій редакції: "Ціна цього Договору становить 125 258 400 (сто двадцять п`ять мільйонів двісті п`ятдесят вісім тисяч чотириста) грн. 00 коп., у тому числі обов`язкові податки та збори. Ціна Договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах Договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.".
Тобто, позивачем було погоджено внесення змін до оспорюваних пунктів договору без зміни ціни договору, в яку додатковою угодою № 1 від 01.05.2023 до договору № 79/1-К-23 не було включено ПДВ.
Отже, доводи скаржника про те, що сторони всупереч нормам підпункту 9.5 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України умовами договору погодили, що до ціни зазначеного договору включено суму податку на додану вартість, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Крім того, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції, що видаткові накладні про здійснені відповідачем поставки за період з 01.04.2022 по 31.07.2023 на загальну суму 60 223 774,80 грн не містять вказівок про включення суми ПДВ у загальному розмірі 10 037 295,80 грн, яку просить стягнути позивач, до вартості товару у період перебування відповідача на спрощеній системі оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2 %.
Також, як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач, здійснюючи оплату поставленого товару (у період перебування відповідача на спрощеній системі оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2 % з 01.04.2022 по 31.07.2023) на загальну суму 60 223 774,80 грн, у призначенні кожного з платежів вказував "без ПДВ".
Отже, позивач, звертаючись до суду з позовом, не довів суду ні факт включення до ціни договору розміру ПДВ, ні здійснення сплати ним ПДВ відповідачу в розмірі 10 037 295,80 грн у період з 01.04.2022 по 31.07.2023 (період перебування відповідача на спрощеній системі оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2 %), у зв`язку із чим аргументи позивача про набуття відповідачем 10 037 295,80 грн як безпідставно набутих коштів є неспроможними та свідчать про порушення принципу добросовісності.
Апеляційний господарський суд зауважує, що доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документа чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.
Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 24.10.2024 у справі № 914/2694/23, від 13.11.2024 у справі № 911/23/24, від 07.08.2024 у справі № 916/2914/23 та від 10.09.2024 у справі № 922/4055/23, оскільки наведені апелянтом правові позиції Верховного Суду не є релевантними до даних правовідносин, адже позивач не здійснював сплату відповідачу грошових коштів у вигляді ПДВ, відтак відповідач не набув грошові кошти у вигляді ПДВ.
Доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції обставин того, що пропозиція постачальника містила ціну товару з урахуванням суми ПДВ, колегія суддів відхиляє за неспроможністю, оскільки такі доводи не відповідають мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, з якого вбачається, що судом першої інстанції було враховано лист ДП "Прозоро" № 206/01/617/11 від 01.04.2025, яке надало роз`яснення та повідомило, що відповідно до технічної реалізації у Системі при поданні тендерної пропозиції в учасника відсутня технічна можливість обрати показник з/без ПДВ та, відповідно, інформація про ПДВ в пропозиції учасника буде відображатись згідно з даними, які вказав замовник, оскільки Система враховує лише показник ПДВ, вказаний замовником при створенні оголошення.
Щодо доводів скаржника про неповне дослідження судом першої інстанції та ненадання правової оцінки Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" за період 01 січня 2022 року по 30 вересня 2024 року, колегія суддів зазначає таке.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постановах 18.02.2020 у справі № 910/7984/16 та від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами передачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
Отже, оскільки виявлені контролюючим органом порушення, зазначені в Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період 01 січня 2022 року по 30 вересня 2024 року, який складений Державною аудиторською службою України, не впливають на умови укладених між сторонами договорів та не можуть їх змінювати, посилання позивача на Акт ревізії як на підставу для задоволення позовних вимог є безпідставними, оскільки цей акт сам по собі не є належним та допустимим доказом порушення відповідачем свої договірних зобов`язань.
З урахуванням зазначеного вище, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є правильними.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.
За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Судові витрати
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі № 910/7529/25 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
У зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. 02.02.2026 у відпустці, повна постанова складена та підписана - 03.02.2026. 

Головуючий суддя А.М. Демидова 

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко