Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2026  	Справа №607/23897/25 Провадження №2-а/607/66/2026	
  	м. Тернопіль 	 	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 
в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Ходань С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (вул. Валова, 11, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
встановив:

13.11.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просить: скасувати постанову серії EHA №6127119 від 11.11.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрити; відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати по справі в розмірі 605 грн 60 коп, відповідно до положень ст. 139 ч. 1 КАС України; проводити розгляд даної справи без участі позивача.
17.11.2025 вказана позовна заява зареєстрована через канцелярію суду.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що: з винесеною постановою не погоджується, оскільки він не керував транспортним засобом та не вчинив жодного правопорушення, про яке зазначено у постанові. Автомобіль стояв та не здійснював рух. Також немає доказів керування ним автомобілем без ременя безпеки. Відповідач не надав жодних законних доказів порушення на підтвердження вини позивача, що суперечить ст. 251 КУпАП.
21.11.2025 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Розгляд справи, призначений на 01.12.2025 о 10:20, було відкладено на 07.01.2026 о 09:30, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Воробель Н.П. в нарадчій кімнаті з розгляду кримінального провадження в іншому судовому процесі.
02.12.2025 шляхом поштового відправлення до суду надійшов відзив представника відповідача ГУНП в Тернопільській області Куриляк М.Г., з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, з таких підстав: працівники поліції здійснювали патрулювання та побачили автомобіль, який рухався під час дії «комендантської години». Ними було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу. Зупинивши автомобіль ВАЗ 21112-125-51, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Дзвиняч по вул. Сохацької, поліцейський вийшов зі службового автомобіля, підійшов до водійського місця зупиненого автомобіля та повідомив, що водій не пристебнутий ременем пасивної безпеки. До відзиву долучено відеозаписи події, які безпосередньо стосуються позивача і вчиненого правопорушення. На відеозаписі з відеореєстратора поліцейського автомобіля, починаючи з 00:02:54 хв, зафіксовано, що позивач не пристебнутий ременем пасивної безпеки. Вважає, що постанова є обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд: відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність; у зв`язку з зайнятістю по службі, справу слухати у його відсутності.
У судове засідання 07.01.2026 позивач ОСОБА_1 не з`явився, водночас у позові та долученій до нього заяві просив розгляд справи проводити без його участі, у зв`язку з територіальною віддаленістю місця його проживання від Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та скрутним матеріальним становищем. Свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. 
Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 07.01.2026 не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у його відсутності, у зв`язку з зайнятістю по службі.
Указане згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить такого висновку:
за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених Законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі – ПДР).
Згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.3.в ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Частиною 2 статті 16 Закону «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний, зокрема, під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим.
Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом установлено, що 11.11.2025 поліцейським відділення поліції №4 (м. Заліщики) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Оліярником Я.Г. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6127119, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що 11.11.2025 приблизно о 00:19 в с. Дзвиняч, вул. Сохацької, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21112-125-51, р.н. НОМЕР_1 , під час руху не користувався ременем пасивної безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
У графі 7 спірної постанови зазначено, що до неї додається відео з бодікамери 856414.
Однак долучені представником відповідача до відзиву на позовну заяву відеозаписи з автореєстратора службового автомобіля та з нагрудної камери працівника поліції не доводять вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки на них не зафіксовано факту керування позивачем транспортним засобом без користування ременем пасивної безпеки. 
Твердження представника відповідача про те, що на відеозаписі з відеореєстратора поліцейського автомобіля, починаючи з 00:02:54 хв, зафіксовано, що позивач не пристебнутий ременем пасивної безпеки, суд до уваги не бере, оскільки, як вбачається з указаного відеозапису, у зазначений час транспортний засіб перебував у нерухомому стані. Крім того, з огляду на темну пору доби та темний одяг водія, неможливо достовірно встановити, чи користувався він ременем пасивної безпеки. 
Водночас чинним законодавством не передбачено обов`язку водія користуватися ременем пасивної безпеки під час зупинки транспортного засобу, оскільки такий обов`язок виникає виключно під час керування транспортним засобом, тобто у процесі його руху. 
Інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, суду не надано. Натомість позивач заперечує факт керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки.
Крім того, викладені представником відповідача у відзиві подальші обставини, зафіксовані на нагрудній камері поліцейського, не є предметом розгляду у цій справі.
Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
За змістом постанови від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з урахуванням передбаченого КАС України обов`язку відповідача довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому оскаржувану постанову серії ЕНА №6127119 від 11.11.2025 слід скасувати, а провадженні у справі – закрити.
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 229, 242, 244-246, 257, 268, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ,  АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (ЄДРПОУ 40108720, вул. Валова, 11, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії №6127119 від 11.11.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень – скасувати, а провадження у справі – закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя	Н. П. Воробель