Справа № 369/22264/25
Провадження № 3/369/2617/26 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
13.01.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Куценко М.О., розглянувши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №854434 від 01.11.2025 – 01.11.2025 року близько 16:20 год. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
В судовому засіданні  ОСОБА_1 вину у інкримінованому правопорушенні не визнала. Пояснила, що після розлучення з ОСОБА_2 тимчасово проживає в його квартирі разом з двома спільними малолітніми дітьми. ОСОБА_2 не влаштовує сумісне проживання та наголошує колишній дружині про те, щоб остання негайно з`їхала. Додає, що неодноразово просила колишнього чоловіка не турбувати її з цього приводу та дозволити проживати до весни в квартирі ОСОБА_2 через те, що в зимовий період тяжко з малолітніми дітьми змінювати місце проживання. Однак, колишній чоловік ігнорує прохання ОСОБА_1 та провокує конфлікти. Зазначає, що не вчиняла ніяких дій психологічного характеру щодо свого колишнього чоловіка.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.
Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 251КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №854434 від 01.11.2025 року; протокол про прийняття заяви про вчинене правопорушення від 01.11.2025 року; копія письмових пояснень ОСОБА_1 від 01.11.2025 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 01.11.2025 року.
В ході розгляду справи, вбачається що між  ОСОБА_2 та заявником у справі ОСОБА_2 , які є колишнім подружжям, склались неприязні відносини, а отже суд не може прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу інкримінованого адміністративного правопорушення ґрунтуючись лише на поясненнях особи, яка знаходиться з ОСОБА_2 в неприязних відносинах, тобто за відсутності об`єктивних доказів.
Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення особи, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів, які б дозволяли суду дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_2 всіх ознак складу інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі "Лучанінова проти України", від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Салабіаку проти Франції" від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на вищевикладене, враховуючи що суду не надано належних доказів, які б дозволяли дійти висновку, поза розумним сумнівом, про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір з ОСОБА_2 не стягується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 268, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:         Михайло КУЦЕНКО