РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2026 року 
м. Рівне
Справа № 569/25434/24
Провадження № 22-ц/4815/29/26
Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Боймиструк С.В., судді: Ковальчук Н.М., Хилевич С.В.,
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,
з участю: ОСОБА_1 , Сав`як В.В. ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Філії Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У грудні 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати незаконними дії Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" щодо перерахування заборгованості відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" по Договору на здійснення кредитно-розрахункового обслуговування №UA НОМЕР_2, укладеного між Aкціонерним товариством "Державний ощадний банк України " і гр. ОСОБА_3 . Зобов`язати Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" перерахувати заборгованість по Договору на здійснення кредитно-розрахункового обслуговування №UA НОМЕР_2, відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", врахувавши сплачені раніше суми.
В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначав, що відповідно до укладеного між ним та Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" Договору на здійснення кредитно - розрахункового обслуговування №UA НОМЕР_2, ним з січня 2020 року регулярно сплачувалися нараховані платежі, однак відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 від 10.11.2024р. Позивач має статус учасника бойових дій та являється учасником АТО та приймає участь в антитерористичних операціях (копії витягу з протоколу №34, довідки №791 від27.06.2018р., довідки №2435 від 07.10.2014 р. та довідки №2007 від 26.10.2018р. додаються ), згідно Указу Президента України від 17.11,2016року№53/2016 був нагороджений відзнакою Президента України, наданий момент не має змоги сплачувати кредитні кошти. 
Позивач 16.05.2022 р. має статус внутрішньо перемішеної особи та відповідно до довідки №5612-5001606153 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідно дізнавшись про його право на отримання пільги по Договору на здійснення кредитно-розрахункового обслуговування №UA НОМЕР_2, він звернувся із заявою до Філії - Рівненське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з проханням застосувати пільгу передбачену пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
У відповідь на заяву Позивача, Філія Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" листом №14/250 від 10.10.2024 року повідомив про необхідність надати додатково підтверджуючих документів ( строк дії яких 1 рік до подання звернення), з моменту набуття Позивачем статусу військовослужбовця, передбаченого частиною 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки надані Позивачем документи не відповідають вимогам Закону.
Позивач звернувся до Філії Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та додатково надав копію всіх необхідних документів, однак, на електронну пошту Позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли листи від Відповідача зі змісту яких не вбачається погодження надання пільг Позивачу, що передбаченого частиною 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Станом на грудень 2024 року Позивач відповідно до виписки по картковому рахунку від 20.12.2024року має заборгованість в розмірі 14 954 грн. 95 коп., які складаються з тіла кредиту, відсотків та комісії. Відповідачем з січня 2023 року по грудень 2024 року продовжується нараховування відсотків та стягнуто відсотки, хоча від їх сплати Позивач звільнений .
На його звернення відповідачі не реагують, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2025 позовну заяву ОСОБА_3 , задоволено частково.
У визнанні незаконними дій Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" щодо перерахування заборгованості ОСОБА_3 , відмовлено.
Зобов`язано Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" розглянути звернення ОСОБА_3 щодо перерахування заборгованості по Договору на здійснення кредитно-розрахункового обслуговування №UA НОМЕР_2, відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
У задоволенні позову до Філії Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" відмовлено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в прибуток державного бюджету судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Не погодившись з рішенням міського суду, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Банк стверджує, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права (ст. 13 та ст. 264 ЦПК України), згідно з якими розгляд справи має відбуватися суворо в межах заявлених вимог.
Суд зобов`язав банк розглянути звернення ОСОБА_3 , хоча така вимога не була частиною позову. Позивач просив визнати дії незаконними та зобов`язати банк перерахувати заборгованість, а не розглядати заяву.
Суд першої інстанції у своєму рішенні констатував, що Позивач взагалі не звертався безпосередньо до юридичної особи АТ «Ощадбанк» із проханням про перерахування заборгованості.
Попри це, суд все одно зобов`язав банк розглянути таке звернення, що, на думку апелянта, є безпідставним та нелогічним.
Банк наголошує, що для отримання пільг (звільнення від нарахування процентів та штрафів), передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», мобілізовані позичальники мають надати конкретний перелік документів.
До таких документів належать: військовий квиток із відповідними відмітками, довідка про призов або витяг із наказу про зарахування до списків військової частини.
Апелянт зазначає, що надані Позивачем документи (посвідчення учасника бойових дій, довідки про участь в АТО/ООС у минулі періоди) підтверджують лише його статус, але не є достатніми доказами звільнення ОСОБА_3 від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом в розумінні п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
АТ «Ощадбанк» вважає, що суд неповно з`ясував обставини справи та дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам.
Зокрема, банк зауважує, що Позивач був поінформований про необхідність надання додаткових документів для застосування пільги, але не зробив цього.

ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник - адвокат Сав`як Василь Васильович у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги.
Вказує, що ОСОБА_3 має статус учасника бойових дій (посвідчення № НОМЕР_1 від 10.11.2022р.) та брав безпосередню участь в антитерористичних операціях у різні періоди протягом 2014 та 2018 років, що підтверджується відповідними довідками та витягами з протоколів.
Також зазначається, що його військовий квиток був знищений під час військових дій у 2022 році в Харківській області.
Позивач стверджує, що має право на пільгу, передбачену пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з цією нормою, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду не нараховуються штрафні санкції, пеня, а також проценти за користування кредитом.
У відзиві наголошується, що особливий період в Україні розпочався з 18 березня 2014 року і триває по даний час, що охоплює час мобілізації, воєнний час та частково відбудовний період.
Позивач вказує, що попри звернення до банку із заявою про застосування пільг та надання необхідних документів, АТ «Ощадбанк» протягом січня 2023 року - грудня 2024 року продовжував нараховувати та стягувати відсотки. Станом на грудень 2024 року за картковим рахунком обліковується заборгованість у розмірі 14 954 грн 95 коп., яка складається з тіла кредиту, відсотків та комісії, від сплати яких позивач мав бути звільнений.
Сторона позивача вважає позицію банку такою, що не ґрунтується на законі та не спростовує висновків суду першої інстанції,. На думку позивача, рішення Рівненського міського суду від 26.05.2025р. є законним та обґрунтованим, а тому має бути залишене без змін.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення оскаржується в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання АТ «Ощадбанк» розглянути звернення ОСОБА_3 щодо перерахування заборгованості, по договору на здійснення кредитно-розрахункового обслуговування рахунку НОМЕР_2 , відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому в іншій частині не переглядається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до укладеного між ним та Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" Договору на здійснення кредитно- розрахункового обслуговування №UA НОМЕР_2 з січня 2020 року сплачував нараховані платежі.
Відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 від 10.11.2024р. Позивач має статус учасника бойових дій та являється учасником АТО, приймав участь в антитерористичних операціях, що підтверджується копією витягу з протоколу №34, довідки №791 від27.06.2018р., довідки №2435 від 07.10.2014 р. та довідки №2007 від 26.10.2018р.
Ззгідно Указу Президента України від 17.11,2016 року №53/2016 був нагороджений відзнакою Президента України.
Встановлено, що ОСОБА_3 з 16.05.2022 р. має статус внутрішньо перемішеної особи та відповідно до довідки №5612-5001606153 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідь на звернення ОСОБА_3 із заявою до Філії - Рівненське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з проханням застосувати пільгу передбачену пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", отримав відповідь №14/250 від 10.10.2024 якою відповідач повідомив про необхідність надати додатково підтверджуючих документів ( строк дії яких 1 рік до подання звернення), з моменту набуття Позивачем статусу військовослужбовця, передбаченого частиною 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки надані Позивачем документи не відповідають вимогам Закону.
Позивач звертався до Філії Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", однак, на електронну пошту Позивача max.kobzarenko2018@gmail.com надійшли листи від Відповідача зі змісту яких не вбачається погодження надання пільг Позивачу, що передбаченого частиною 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Станом на грудень 2024 року Позивач відповідно до виписки по картковому рахунку від 20.12.2024 року має заборгованість в розмірі 14 954 грн. 95 коп., які складаються з тіла кредиту, відсотків та комісії. З січня 2023 року по грудень 2024 року позивачу за кредитним договором продовжують нараховувати відсотки.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.
Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону чинній у березні 2021 року), яку доповнено пунктом 15 такого змісту: «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Згідно із Законом України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року.
Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Тобто на вказані пільги мають право мобілізовані позичальники, військовослужбовці Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та, правоохоронних органів спеціального призначення, залучених до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових завдань.
Відповідний правовий висновок міститься і в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 306/1157/15-ц (провадження № 61-2525св18), від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14.

Так, звертаючись в банк, позивач посилався на наявність у нього пільг щодо сплати процентів та комісії за користування кредитною лінією, передбачених п. 15 ст. 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
Відповідач розглянув таке звернення та вказував на необхідність долучити увесь необхідний обсяг документів, відтак підстав зобов`язувати банк розглянути вказане звернення повторно у суду першої інстанції не існувало.
Слід погодитись з доводами апеляційної скарги про суперечливість судового рішення в тій частині, що за висновком суду першої інстанції позивачу, у визнанні дій АТ "Державний ощадний банк України" незаконними відмовлено, з тих підстав, що з таким проханням до них він не звертався.
Також, на думку колегії суддів, таке часткове задоволення позовних вимог не є ефективним способом захисту, оскільки суд не досліджував законність самої відповіді банку, не встановлював достатність документів для застосування п. 15 ст. 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», тому ніщо не перешкоджає банку надати аналогічну відповідь і спір по суті залишиться не вирішеним.
Водночас, позивач рішення суду не оскаржував, а апеляційний суд розглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача. Крім того, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (принцип reformatio in peius).
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність рішення в оскарженій частині заслуговують на врахування. Тому рішення в цій частині слід скасувати.
Згідно ч.1ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків,викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2025 року в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання АТ «Ощадбанк» розглянути звернення ОСОБА_3 щодо перерахування заборгованості, по договору на здійснення кредитно-розрахункового обслуговування рахунку НОМЕР_2 , відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї вимоги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.