Справа № 362/5660/25 Суддя в І-й інстанції Дорошенко В.М. Провадження № 33/824/4444/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

,П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Полянчука В.Б., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Полянчука В.Б. на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2025 року
в с т а н о в и в :
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2025 року на
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 08 липня 2025 року, о 15 год. 41 хв., по вул. Олени Теліги, 22, у сел. Гребінки Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом марки «Бигикі», без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального газоаналізатора «РКА6ЕК АКЬМ- 0298», кількісний показний якого склав 1,44 проміле.
В апеляційній скарзі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Полянчука В.Б. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає та заперечує щодо проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так як вжив алкоголь опісля. Захисник вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Захисник зазначив, що огляду на стан сп`яніння підлягають виключно особи, які керують транспортним засобом та є підстави вважати, що такі перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, натомість ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, отже, на думку захисника, вимога поліцейського про проходження огляду була безпідставною та незаконною. Крім того, захисник зазначив, що письмові пояснення свідків не могли визнаватись судом допустимими докази, оскільки такі свідки не були допитані у судовому засіданні та не попереджувались про кримінальну відповідальність. Захисник також звернув увагу, що свідками які надавали пояснення у справі є особи, яким ОСОБА_1 попередньо робив зауваження та з якими відбувся конфлікт. Крім того, захисник зауважив, що не можливо позбавити права керування особу, яка не має такого права та не отримувала такого. Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував мопедом, для керування яким необхідно мати посвідчення водія категорії «А», «А1», натомість ОСОБА_1 такого посвідчення водія з вказаними категоріями не має та ніколи не отримував. Захисник також звернув увагу, що працівниками поліції не зафіксовано моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та не зазначено причину такої зупинки. Захисник вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись доказом у справах про адміністративні правопорушення, а всі докази долучені до вказаного протоколу є недопустимими, оскільки від самого початку вимога поліцейських про проходження огляду була незаконною. Просив постанову скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Полянчука В.Б., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_1 проявляється у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Тобто керування транспортним засобом є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України,Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок 1103), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція 1452/735). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Аналіз зазначених нормативних документів у поєднанні із положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підлягає доведенню сам факт керування особою транспортним засобом та перебування при цьому у стані алкогольного сп`яніння, який встановлюється в порядку, передбаченому Інструкцією або за допомогою технічного засобу, або у закладі охорони здоров`я. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП зазначених вимог закону у повній мірі не дотримались. 
Так, матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1 дійсно у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, матеріали справи не містять доказів того, що поліцейські зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , чи безпосередньо бачили факт керування ним транспортним засобом. Матеріали справи не містять даних про те, що поліцейські у інший спосіб виявили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксувавши цей факт доказами, які би не викликали сумніву. Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 із самого початку фіксації поліцейськими правопорушення заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння посилаючись на те, що вживав алкогольні напої після керування транспортним засобом. Суд звертає увагу на те, що із моменту коли ОСОБА_1 ніби то керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до виявлення його поліцейськими пройшов тривалий період часу (близько 1,5 - 2 години). При цьому судом враховується те, що ОСОБА_1 сам прийшов до поліцейських, оскільки саме він викликав працівників поліції у зв`язку із неправомірними, на його думку, діями інших осіб, які, здійснюючи ремонтні роботи, використовували техніку із порушенням норм безпеки.
Суд констатує те, що матеріали справи не містять будь-яких даних про те, яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 , а посилання на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Бигикі» не підтверджується зібраними у справі доказами. Посилання допитаного у суді апеляційної інстанції поліцейського ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, на те, що як факт керування, так і вид транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ним був встановлений шляхом перегляду відеозапису із камери спостереження не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки даний відеозапис у матеріалах справи відсутній, та відсутнє будь-яке посилання на такий відеозапис. 
Як вбачається із матеріалів справи, події ніби то виявлення факту адміністративного правопорушення передував конфлікт ОСОБА_1 із іншими особами у зв`язку із їхніми неправомірними, на його думку, діями по здійсненні ремонтних робіт та використанням при цьому техніки із порушенням норм безпеки. Саме у зв`язку із даним конфліктом ОСОБА_1 були викликані поліцейські, які прибули на місце події близько 1,5-2 год. та викликали на місце події ОСОБА_1 . 
Як вбачається із матеріалів справи про факт ніби то керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння поліцейським повідомили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме ті особи, у яких із ОСОБА_5 був конфлікт із приводу порушень вимог безпеки у ході проведення ремонтних (будівельних) робіт. Саме пояснення цих осіб поліцейськими були використані як підставу до складання протоколу про адміністративного правопорушення. Між тим суд звертає увагу на те, що ці пояснення носять загальний характер, без конкретизації того за якими ознаками ними був встановлений у ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння. Дані свідки у ході розгляду справи місцевим судом допитані не були, що позбавляло місцевий суд використовувати ці пояснення у якості доказів винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Окрім того, за наявності зазначеного вище конфлікту ОСОБА_1 із указаними особами, правдивість та достовірність їх показань про керування ОСОБА_1 транспортним засобом викликає обґрунтований сумнів. У зв`язку із цим зазначені пояснення судом не можуть бути визнані допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Не дивлячись на те, що у ОСОБА_1 дійсно був встановлений факт алкогольного сп`яніння, зібраними у справі доказами не встановлений факт керування ним транспортним засобом у такому стані, а докази, які зібрані у ході провадження у справі на доведеність цієї обставини, викликають сумніви. Відповідно до ст. 62 Конституції України ці сумніви судом трактуються на користь ОСОБА_1 .
Наведене у свої сукупності указує на недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Неврахування зазначених обставин призвело до ухвалення місцевим судом рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке не можливо визнати законним, обґрунтованим та вмотивованим. 
У зв`язку із цим постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.07.2025 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Полянчука В.Б. задовольнити.
Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити із підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення. 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.