ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 505/1078/25
№ 3/505/26/2026
13 січня 2026 року м. Подільськ
суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Ващук О.В., з участю секретаря судового засідання Федорцової І.С., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Слаблюка В.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ в режимі відеоконференції справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
в с т а н о в и л а:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279212 від 23 березня 2025 року, ОСОБА_1 23 березня 2025 року близько 06 год. 23 хв. за адресою вул. Соборна, м.Подільськ, Одеської області керував транспортним засобом марки DAEWOO Т13110 державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу Alkotest 6820 «Драгер» на місці, зі згоди водія, тест 1669, результат тесту 1,44 % проміле. Водій відсторонений від керування шляхом евакуації транспортного засобу на арешт майданчик. Такими діями ОСОБА_1 порушив підпункт «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Слаблюк В.М. зазначив, що підтримує в повному обсязі надіслані ним до суду письмові пояснення, просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування захисник зокрема, зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також зазначив, що поліцейськими було допущено ряд порушень під час проведення процедури перевірки на стан алкогольного сп`яніння, а саме: - працівниками поліції не було доведено до відома ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які були ними виявлені; - не роз`яснено процедуру проходження перевірки на стан алкогольного сп?яніння на місці, принцип дії приладу, послідовність його застосування або право відмовитися від проходження огляду на місці й вимагати медичне обстеження в закладі охорони здоров?я; - наявне відео викликає сумніви щодо використання під час огляду нового мундштук, невідомо чи був він герметично запакованим до моменту встановлення на прилад, чи було проведено забір повітря та зчитування результату, його фіксацію або оголошення результату; - до матеріалів справи не долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу перед проходженням тесту; - порушено калібрування газоаналізатора, яким проводився огляд на стан алкогольного сп?яніння; - письмові пояснення ОСОБА_1 написані працівником поліції, який в такий спосіб фактично нав`язав йому зміст пояснень; - порушено порядок фіксування події, відеозапис вівся не безперервно, що не дозволяє повністю відтворити всю картину подій, оскільки не було зафіксовані факт керування транспортним засобом, зупинки, повідомлення причин зупинки; під час оформлення протоколу не роз?яснено ОСОБА_1 про його права.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав, повністю підтримав позицію свого захисника, повідомив суд, що алкоголь не вживав, з результатом огляду він не згідний, йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Крім того, зазначив, що працівники поліції йому не повідомили, у зв`язку з чим потрібно було пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, за нього написали пояснення, які він підписав, оскільки був на емоціях та боявся, щоб у нього не забрали автомобіль, який все ж таки забрали.
Заслухавши учасників, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні особою транспортним засобом у стані сп`яніння, передачі керування особі, яка знаходиться в такому стані або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений Кодексом України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 р. (в подальшому - Порядок № 1103).
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначається ст.266 КУпАП.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно з п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Відтак, нормами чинного законодавства України визначено дві підстави направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, якими є: відмова особи від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу; висловлення водієм незгоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки автомобіля.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення (ст. 251 КУпАП).
Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 279212 від 23 березня 2025 року, даними роздруківки з технічного приладу Drager Alkotest-6820, з якої видно, що особою, яку 23 березня 2025 року тестують - ОСОБА_1 , результат тесту – 1,44 проміле; даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, відеозаписом на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку працівниками поліції, виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, проходження за згодою ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та зафіксовано результат огляду – 1,44 проміле, погодження його з результатом огляду.
Вказаний відеозапис є чітким, зрозумілим, послідовним, містить всі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини, отриманий поліцейським відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а тому є допустимим доказом.
З огляду на викладене, твердження захисника про те, що відеозапис події вівся працівниками поліції не безперервно не відповідає дійсності.
Об`єктивних даних зафіксованих на відеозаписі достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі обставин, а усі заперечення правопорушника та його захисника розцінюю як спробу уникнення від адміністративної відповідності.
Права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України були ОСОБА_1 роз`яснені, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення права.
Окрім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції, та повідомлення причин зупинки підтверджується також наявною в матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4332606 від 23 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121КУпАП.
Стосовно тверджень захисника, що відсутність конкретно зазначених ознак сп?яніння в протоколі та акту огляду ставить під сумнів законність підстав для проведення огляду та допустимість його результатів як доказ у справі, суд зазначає наступне. 
Згідно пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці..
У пункті 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
У справі, що навів в письмових поясненнях захисник, а саме останній послався на п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» в кому мова йде про випадок, коли водій відмовився від проходження огляду, і тому в такому випадку обов`язково необхідно зафіксувати дії особи і ознаки алкогольного сп`яніння, в той час у справі, що розглядається судом, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки. При цьому результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння становить 1,44%, що явно перевищує допустимої норми. 
Безпідставними є посилання захисника на те, шо працівниками поліції було порушено процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.
Як вбачається із дослідженого судом відеозапису працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , які наслідки, коли водій перебуває в стані алкогольного сп?яніння (складається стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, вилучається транспортний засіб на арешт майданчик та вилучається посвідчення водія) та передав запакований мундштук ОСОБА_1 , який на прохання працівника поліції перевірив його цілісність і відкрив, після цього повернув працівнику поліції, який здійснив пробний забір повітря №1668, продемонстрував на камеру та самому ОСОБА_1 його результат «алкоголю немає». Результат огляду ОСОБА_1 1,44. Після проходження огляду водій не висловлював незгоду з його результатом.
Згідно пункту 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
З огляду на те, що ОСОБА_1 не заперечував результати приладу Драгер, то у працівника поліції не виник обов`язок доставити водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Відповідно посилання на те, що ОСОБА_1 не було запропоновано поліцейськими пройти огляд у найбличому медичному закладі, оскільки він не погодився із результатами огляду на місці зупинки, суд вважає безпідставним, оскільки, як вбачається із переглянутого відеозапису події, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки, дізнавшись про результат огляду – 1,44 %, водій ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції про те, що він не погоджується із результатом огляду, лише мовчки вийшов із службового автомобіля. 
Стосовно доводів адвоката щодо відсутності в матеріалах справи сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку приладу перед проходженням тесту, слід зазначити таке.
Згідно п. 3 розділу 2 Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Пунктом 5 розділу 2 даної Інструкції встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Разом з тим, з наявного відеозапису подій не вбачається, що особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , звертався до працівників поліції із відповідною вимогою щодо надання сертифікату відповідності чи то сертифікату перевірки засобу вимірювальної техніки, які надаються поліцейськими виключно на вимогу такої особи.
Окрім того, суд зазначає, що жодних клопотань з цього приводу ні ОСОБА_1 ні його захисник до суду не подавав. 
Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені такі інтервали, а саме для «вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» (газоаналізаторів) 1 рік.
З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора" Drager Alkotest-6820" останнє калібрування якого проводилось 10.09.2024 року, тобто застосування вказаного приладу відбулося в межах міжповірочного інтервалу калібрування цього приладу, який не закінчився.
Щодо доводів сторони захисту про наявність в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 , написаних працівником поліції, а не ним самим, суд зазначає, що до уваги приймає пояснення надані ОСОБА_1 безпосередньо в судовому зсіданні.
Суд також зазначає, що надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він підписав усе, в тому числі і письмові пояснення, оскільки боявся, щоб у нього не забрали автомобіль, є не логічними та не відповідають дійсності, оскільки з переглянутого відео вбачається, що працівником поліції на почату проходження ним процедури огляду на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 було роз?яснено порядок його проходження та наслідки, зокрема і вилучення транспортного засобу на арешт майданчик.
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
На підставі викладеного, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних із керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526 Банк отримувача: Казначейство України Номер рахунку (ІВАN): UA848999980313080149000015001; призначення платежу: штраф (ПДД).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1ст. 307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Ващук