СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Харків Справа №922/2919/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,
за участю представників: 
від позивача – Шевцова Т.М., 
від відповідача - Бєзяєв А.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртранснафта» (вх.№2609Х від 08.12.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.11.2025 у справі №922/2919/25 (м. Харків, суддя Шарко Л.В., повна ухвала складена 27.11.2025) 
за позовом Акціонерного товариства «Укртранснафта», м. Київ,
до Приватного підприємства «Автомобільна компанія «Укравтоснаб», м. Харків,
про стягнення 730000,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство «Укртранснафта», звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства «Автомобільна компанія «Укравтоснаб», відповідач, в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь штраф у розмірі 730000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо належної якості та/або комплектації поставленого товару за договором поставки № 23-02/121-25 від 27.05.2025. Судові витрати позивач просив суд покласти на відповідача.
21.11.2025 до Господарського суду Харківської області від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд призначити по справі судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу документів проведення якої доручити Харківському НДІ судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса. На вирішення експерта, який буде проводити дослідження, поставити наступні питання: чи ідентичні технічні характеристики поставленого Приватним підприємством «АВТОМОБІЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАВТОСНАБ» товару умовам договору поставки № 23-02/121-25 від 27 травня 2025 року.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2025 клопотання Приватного підприємства «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» про призначення у справі судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів - задоволено частково.
Призначено у справі №922/2919/25 судово-технічну експертизу на вирішення якої поставлено наступне запитання:
- чи ідентичні технічні характеристики поставленого Приватним підприємством «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» товару – «Автобус ЗАЗ А08А2В» умовам договору поставки № 23-02/121-25 від 27 травня 2025 року, а саме «Автобус ЗАЗ А08А2В-21»?
В задоволенні клопотання Приватного підприємства «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи - відмовлено.
Доручено проведення експертизи Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».
Попереджено експертів про передбачену кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.
Для проведення експертизи направлено експертній установі матеріали справи №922/2919/25.
Витрати за проведення судово-технічної експертизи покладено на відповідача - Приватне підприємство «Автомобільна компанія «Укравтоснаб».
Рахунок на оплату витрат за проведення експертизи, експертній установі направлено відповідачу у справі - Приватному підприємству »Автомобільна компанія «Укравтоснаб».
Зобов`язано експертну установу повідомити суд про закінчення експертизи, а експертний висновок направити на адресу Господарського суду Харківської області разом із матеріалами справи.
Запропоновано судовому експерту реалізувати, надане йому статтею 13 Закону України «Про судову експертизу» право, щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.
Провадження по справі зупинено.
Акціонерне товариство «Укртранснафта» з вказаною ухвалою суду першої інстанції частково не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.11.2025 у справі №922/2919/25 в частині призначення судово-технічної експертизи; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Приватного підприємства «АВТОМОБІЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАВТОСНАБ» про призначення у справі почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів і направити справу для продовження розгляду по суті Господарським судом Харківської області; судові витрати покласти на Відповідача по справі.
В обґрунтування апеляційної скарги Акціонерне товариство «Укртранснафта» вказує про наступне:
- поставлений відповідачем товар не відповідав умовам Договору, фактично відповідачем поставлено інші транспортні засоби (інша модель) з іншою потужністю, без одного з двох вогнегасників та іншим обробленням кузову. Даний факт є безперечним та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами; 
- позивач неодноразово звертав увагу як відповідача так і суду першої інстанції, що так, як Договір укладений відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» він не може прийняти товар, який не відповідає умовам Договору, також він не може внести зміни до Договору, оскільки істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися (ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»); 
- спір у справі стосується не тільки технічних характеристик транспортних засобів, а й оздоблення, яке дані транспортні засоби мають містити та безпосередньо марки та моделі транспортного засобу - Автобус ЗАЗ A08A2B-21; 
- висновок експерта із відповіддю на питання ідентичності характеристик двох транспортних засобів не зможе надати відповідь для правильного вирішення спору по суті.
Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2025 для розгляду справи №922/2919/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С., суддя Склярук О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртранснафта» (вх.№2609Х від 08.12.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.11.2025 у справі №922/2919/25. Витребувано з Господарського суду Харківської області копії матеріалів справи №922/2919/25, необхідних для розгляду скарги.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 призначено апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртранснафта» (вх.№2609Х від 08.12.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.11.2025 у справі №922/2919/25 на « 15» січня 2026 р. о 10:00 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.
16.12.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2919/25 (вх.№14474).
Від Приватного підприємства «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№14841 від 25.12.2025), а якому останнє зазначає, що оскаржувана ухвала суду є законною, прийнятою із дотриманням норм матеріального та процесуального права, та такою, що має бути залишена без змін, а апеляційна скарга є безпідставною, а тому має бути залишена без задоволення. 
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу відповідач вказує, що фактично транспортні засоби є ідентичними, а мізерні відмінності жодним чином не пов`язані із можливістю їх експлуатації, а тим паче не вказують на постачання товару неналежної якості. Посилання апелянта на те, що поставлене на вирішення експерта питання не дозволить вирішити спір між сторонами є його суб`єктивною думкою. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.01.2026 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Укртранснафта» - адвоката Шевцової Т.М. про її участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/2919/25, яке відбудеться 15.01.2026 о 10:00 год у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №922/2919/25, яке відбудеться 15.01.2026 о 10:00 год постановлено провести за участю представника Акціонерного товариства «Укртранснафта» - адвоката Шевцової Т.М. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника.
Від Акціонерного товариства «Укртранснафта» надійшла відповідь на відзив (вх.№170 від 06.01.2026), в якому останнє просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.11.2025 у справі №922/2919/25 в частині призначення судово-технічної експертизи; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Приватного підприємства «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» про призначення у справі почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів і направити справу для продовження розгляду по суті Господарським судом Харківської області.
В обґрунтування свої доводів позивач зазначає, що відповідач, зазначаючи про ідентичність товару в чистині технічних характеристик, жодним чином не спростовує наявність інших відмінностей. А тому висновок експерта із відповіддю на питання ідентичності характеристик двох транспортних засобів не зможе надати відповідь для правильного вирішення спору по суті.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 15.01.2026 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану ухвалу. Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду без змін. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач Акціонерне товариство «Укртранснафта» у позовній заяві просить стягнути з відповідача Приватного підприємства «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» штраф у розмірі 730000,00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо належної якості та/або комплектації поставленого товару за договором поставки №23-02/121-25 від 27.05.2025.
Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язується поставити та передати у власність Покупця у погоджені Сторонами строки мототранспортні засоби для перевезення 10 і більше осіб (код 34120000-4 за ДК 021:2015) (UA-2025-04-14-010460-a) (автобус міжміський/приміський) (надалі за текстом - «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий Товар.
Згідно з Додатком №1 до Договору Товаром є Автобус ЗАЗ A08A2B-21 у кількості 2 шт.
Додатком № 2 до Договору визначена Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики Товару: Автобус міжміський/приміський
17.06.2025 складено Акт виявлених недоліків за договором поставки від 27.05.2025 №23-02/121-25.
Відповідно до вказаного вище акту 17.06.2025 при перевірці відповідності мототранспортних засобів для перевезення умовам договору були виявлені наступні недоліки: 
- назва, тип, модель автобусу; у Договорі зазначено «Автобус ЗАЗ A08A2B-21», а згідно сертифікату відповідності завершеного колісного транспортного засобу та актів огляду реалізованого транспортного засобу №541/25/000021, №541/25/000022 від 11.06.2025 року зазначено «Автобус ЗАЗ A08A2B»;
- у Договорі зазначено потужність двигуна у 138 к.с., згідно актів огляду реалізованого транспортного засобу №541/25/000021, №541/25/000022 від 11.06.2025 зазначено 134,64 к.с.;
- у Договорі зазначено наявність вогнегасників об`ємом не менше 6 кілограм у кількості 2 одиниць у кожному автобусі, у наявності по 1 одиниці у кожному автобусі;
- згідно Договору передбачено «Оцинкована обшива, обробка анти гравійна нижньої частини кузова та наявність підкрилків на всіх колісних арках», фактично не можливо перевірити параметр «Оцинкована обшивка» та відсутній будь-який документ на підтвердження даного параметру;
- при прийманні товару відсутні товарно-транспортні накладні. 
Відповідно до п. 7.2 Договору у випадку поставки некомплектного Товару або Товару неналежної якості (Товар, який має приховані недоліки), Постачальник зобов`язаний у термін не пізніше 20 (двадцяти) робочих днів з дати відмови Покупця від Товару або в інший, обумовлений Сторонами, строк, замінити Товар на ідентичний належної якості та/або комплектації. При цьому Постачальник несе витрати з заміни та доставки Товару самостійно. 
Позивач зазначає, що крайній строк для усунення недоліків Товару – 15 липня 2025 року. Однак, до передбаченого Договором строку Постачальник не усунув недоліки раніше поставленого Товару, у зв`язку з чим 17 липня 2025 року АТ «Укртранснафта» направило ПП «АК «УКРАВТОСНАБ» повідомлення про відмову від зобов`язань за Договором та застосування оперативно-господарської санкції № 23-02/6/5188-25. 
Відповідно до п. 7.3 Договору якщо Постачальник не здійснить заміну Товару на ідентичний належної якості та/або комплектації, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від суми, визначеної у пункті 3.2. Договору. 
На підставі вказаного пункту Договору позивачем нараховано заявлений до стягнення штраф у розмірі 730 000,00 грн.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що фактично «Автобус ЗАЗ А08А2В-21» та «Автобус ЗАЗ А08А2В» є ідентичними моделями транспортних засобів. Жодної різниці, яка би могла якось вплинути на придатність до експлуатації, не існує. 
Відповідач звернувся із клопотанням про призначення по справі судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання: чи ідентичні технічні характеристики поставленого Приватним підприємством «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» товару - «Автобус ЗАЗ А08А2В» умовам договору поставки № 23-02/121-25 від 27 травня 2025 року, а саме «Автобус ЗАЗ А08А2В-21»?
В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначав, що позивач вказує в Акті та позовній заяві про те, що викладена у договорі назва товару не відповідає фактично поставленим зразкам. Вказане не відповідає дійсності. В договорі зазначено: «Автобус ЗАЗ А08А2В-21», а фактично поставлений товар згідно документів зазначений як «Автобус ЗАЗ А08А2В». Тобто, наявна розбіжність у вигляді приписки «21». У своїх поясненнях щодо наявної ситуації та у відповіді на претензію відповідач пояснював це як описку в тексті договору, яку позивач не захотів виправляти.
Відповідач переконаний та повідомляє суд про те, що фактично «Автобус ЗАЗ А08А2В-21» та «Автобус ЗАЗ А08А2В» є ідентичними моделями транспортних засобів. Жодної різниці, яка би могла якось вплинути на придатність до експлуатації, не існує. Вказане підтверджується Експертним висновком Запорізької Торгово-промислової палати № 0/3253 від 11.07.2025 року (далі - Висновок), який був виконаний на замовлення ТОВ «Запорізький автомобільний завод», тобто, заводу-виробника транспортного засобу.
Зокрема відповідач посилається на те, що у резолютивній частині Висновку сказано, що «Автобус ЗАЗ А08А2В-21» та «Автобус ЗАЗ А08А2В» є ідентичними транспортними засобами в частині технічних характеристик. Єдина відмінність є в частині комплектації, а саме: конструктивні особливості ременів безпеки. Відповідач вказує, що фактично це однакові транспортні засоби, чиї мізерні відмінності жодним чином, не пов`язані із можливістю їх експлуатації, а тим паче не вказують на постачання товару неналежної якості, про що вказує позивач. По суті це одна й та ж модель із незначними змінами, які більше відносяться до маркетингу, аніж до фактичних показників Товару. Позивач у тексті позовної заяви вказує, що заявлена в договорі потужність двигуна у 138 к/с не відповідає потужності поставленого товару у розмірі 134,64 к/с, тобто на 3,36 к/с менше ніж вказано у договорі. При цьому посилається на акти огляду, а саме: Акт огляду № 5401/25/000021 від 11 червня 2025 року та Акт огляду № 5401/25/000022 від 11 червня 2025 року.
За результатами розгляду вказаного клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність застосування спеціальних знань щодо встановлення чи є ідентичними моделями «Автобус ЗАЗ А08А2В-21» та «Автобус ЗАЗ А08А2В» та призначив у справі судово-технічну експертизу. В задоволенні клопотання Приватного підприємства «Автомобільна компанія «Укравтоснаб» про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи відмовив. У зв`язку з призначенням експертизи господарський суд скористався правом щодо зупинення провадження у справі №922/2919/25 на час проведення експертизи.
Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частин 1,3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Відповідно до частин 1,5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Відповідно до частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Так, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України передбачено право, а не обов`язок суду, щодо призначення судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
За приписами статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.
Отже, якщо суд дійшов висновку, що для того, щоб надати оцінку певним обставинам справи йому не вистачає певних знань, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед експертом конкретні запитання, врахувавши клопотання сторін або сформулювавши питання експерту на власний розсуд.
Також, вирішуючи питання про призначення у справі судової експертизи, суд враховує, що тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення, лежить на стороні, яка на них посилається.
Згідно зі статтею 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Як вже зазначено раніше, предметом позову є стягнення штрафу у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо належної якості та/або комплектації поставленого товару за договором поставки. Позиція позивача зводиться до існуючих відмінностей поставленого товару умовам Договору та не усунення постачальником відповідних недоліків протягом визначеного договором строку. На підтвердження позовних вимог до матеріалів справи додано укладений за результатами проведеної процедури закупівлі договір та додатки до нього, зокрема інформацію про технічні, якісні та кількісні вимоги до Товару, листування сторін із приводу виявлених недоліків. 
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що фактично «Автобус ЗАЗ А08А2В-21» та «Автобус ЗАЗ А08А2В» є ідентичними моделями транспортних засобів. Водночас, відповідачем не спростовуються відмінності, на які вказує позивач, та які враховані останнім при пред`явленні штрафу за умовами п.п.7.2, 7.3 Договору. 
Водночас, місцевий господарський суд не надав правової оцінки тому, чи входить обставини, на які посилається відповідач стосовно ідентичних технічних характеристик транспортних засобів до предмету доказування у даній справі. Суд першої інстанції лише обмежився загальним посиланням на необхідність застосування спеціальних знань та призначення судової експертизи для встановлення чи є ідентичними технічні характеристики моделей «Автобус ЗАЗ А08А2В-21» та «Автобус ЗАЗ А08А2В».
ЄСПЛ неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ «Олюджіч проти Хорватії»). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Мала проти України», «Богатова проти України»).
Обов`язок суду мотивувати судове рішення також спрямований на втілення принципу верховенства права, а саме підтримання довіри громадян до суду. Вмотивованість судового рішення демонструє сторонам те, що вони були почуті, забезпечує публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення ЄСПЛ «Серявін та інші проти України»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Зрештою, вимога щодо вмотивованості судового рішення є важливим елементом «належної» (справедливої) судової процедури, як вона трактується ЄСПЛ.
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів»).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
В свою чергу, місцевий господарський суд при постановленні оскаржуваної ухвали не мотивував необхідність призначення експертизи у даній справі, неможливість вирішення спору на підставі наявних матеріалів справи, не надав оцінки тому чи поставлене на вирішення експертизи питання стосується встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування у даній справі, відповідно не обґрунтував доцільність призначення у даній справі експертизи. 
Отже, судова колегія дійшла висновку що, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не навів обґрунтованих підстав необхідності призначення судової експертизи у даній справі та неможливості вирішення спору на підставі наявних у матеріалах справи доказів. 
Крім того, ураховуючи положення пункту 2 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, питання правомірності зупинення провадження у справі є похідним від вирішення питання призначення експертизи.
При цьому необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі №910/12694/18.
Враховуючи положення наведених норм та вищезазначені фактичні обставини справи, ухвала господарського суду про призначення судово-технічної експертизи і зупинення провадження підлягає скасуванню. Відмова у призначенні судово-почеркознавчої експертизи не оскаржується, а тому, з урахуванням ст.269 ГПК України, не переглядається апеляційним господарським судом. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно зі статтею 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування ухвали господарського суду і передачі справи на розгляд суду першої інстанції розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 25.11.2025 у справі №922/2919/25 в частині призначення судово-технічної експертизи - скасуванню з передачею справи на розгляд Господарського суду Харківської області.
Керуючись статтями 233, 240, 269, 270, 271, п.6 ч.1 ст.275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртранснафта» задовольнити. 
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.11.2025 у справі №922/2919/25 скасувати в частині призначення судово-технічної експертизи.
Справу №922/2919/25 направити для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 26.01.2026.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук 

Суддя В.С. Хачатрян