ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3146/23  Номер провадження 22-ц/814/741/26	Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді - доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі: Коротун І.В.
учасники справи:
представник позивача – адвокат Остахов В.П. 

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Остахова Володимира Павловича

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 вересня 2025 року, ухвалене суддею Андрієць Д.Д., повний текст рішення складено - 11.09.2025

та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2025 року, ухвалене суддею Андрієць Д.Д., повний додаткового рішення складено - дата не вказана 

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Естейт Дівелоп», третя особа: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Полтавської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

17.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Естейт Дівелоп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, в якому просила суд усунути їй перешкоди з боку відповідача у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, кадастровий номер 5310436100:04:002:0820, які належать їй та які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення об`єкту будівництва (усіх будівель, споруд тощо), що зводяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5310436100:04:002:0821; стягнути ПП «Естейт Дівелоп» на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.08.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поділу в натурі та припинення спільної часткової власності від 05.08.2016, посвідчений приватним нотаріусом Ліньковою І.Б., згідно якого відбувся поділ земельної ділянки, площею 0,1000 га (кадастровий номер 5310436100:04:002:0557), цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового судинку, за адресою: АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_1 - 0,0617 га; ОСОБА_2 - 0,0383 га; право власності на окремий житловий будинок (літ. «Н»), загальною площею 22,6 кв.м, житловою площею – 11,8 кв.м набув ОСОБА_2 . Право власності на окремий житловий будинок літ. «А,а,аг»), загальною площею 41,9 кв.м, житловою площею - 28,7 кв.м набула ОСОБА_1 . Таким чином, згідно вищевказаного договору поділу в натурі та припинення спільної часткової власності від 05.08.2016: ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку, площею 0,0383 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 5310436100:04:002:08211), цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку. Експлікація земельних угідь: малоповерхова забудова 0,0028 га: малоповерхова забудова 0,0020 га; малоповерхова забудова 0,0017 га; малоповерхова забудова 0,0318 га. ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку, площею 0,0617 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 5310436100:04:002:08201), цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку. Експлікація земельних угідь: малоповерхова забудова 0,0028 га; малоповерхова забудова 0,0059 га; малоповерхова забудова 0,0002 га; малоповерхова забудова 0,0556 га. Отже, одну земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 5310436100:04:002:0557), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 було : поділено на 2 окремі земельні ділянки: площею 0,0383 га (кадастровий номер 5 510436100:04:002:08211), яка належала ОСОБА_2 і якій присвоєно нову адресу: АДРЕСА_2 , та площею 0,0617 га (кадастровий номер 5310436100:04:002:08201), яка -належить ОСОБА_1 , і якій залишено адресу: АДРЕСА_1 . Після проведеного поділу, ОСОБА_1 було встановлено огорожу (бетонний паркан) на межі земельних ділянок. Тобто, по межі земельних ділянок, які розділені, встановлено паркан з бетонних плит. У подальшому ОСОБА_2 продав належну йому земельну ділянку з житловим будинком, кінцевим власником яких, станом на день подання позову, є Приватне підприємство «Естейт Дівелоп» згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 19.08.2020, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2023. Згідно Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2023, власником земельної ділянки, площею 0,0383 га, кадастровий номер 5310|436100:04:002:0821, за адресою: АДРЕСА_2 - є Приватне підприємство Приватне підприємство «Естейт Дівелоп». Згідно Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10721036535 від 27.03.2023, власником житлового будинку (загальна площа - 22,6кв.м, житлова - 11,8 кв.м) з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_2 - є Приватне підприємство «Естейт Дівелоп». Починаючи з 2021, ПП «Естейт Дівелоп» почало виконувати будівельні роботи на земельній ділянці. Як повідомляв представник підприємства, воно виконувало лише розчищення і планування ділянки, хоча насправді велися капітальні будівельні роботи. 19.02.2022 Управлінням містобудування і архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було видано будівельний паспорт «Реконструкція житлового будинку з прибудовою на присадибній земельній ділянці по АДРЕСА_2 ». У серпні 2022 забудовником ПП «Естейт Дівелоп» було подано і зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт на об`єкт будівництва: «Реконструкція житлового будинку з прибудовою на присадибній земельній ділянці по АДРЕСА_2 ». Проте, фактично відповідачем було знесено наявні на земельній ділянці забудови та було розпочато будівництво нового капітального, масштабного об`єкту, який суттєво перевищує розміри колишнього будинку площею 22,6 кв.м. Такий об`єкт будується з порушенням будівельних норм і правил, а також правил добросусідства, є нежитловою забудовою, яка не відповідає допустимим розмірам можливої забудови, порушує «червоні лінії» та не узгоджується з містобудівними умовами. ОСОБА_1 намагалася вирішити це питання у досудовому порядку, шляхом звернень до відповідних адміністративних органів і це було дієво до початку воєнного стану, коли було введено мораторій на проведення заходів (перевірок) державного нагляду: 27.04.2021 було подано заяву про нелегальне будівництво на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району; 12.05.2021 отримано відповідь, згідно якої було створено Комісію по розгляду порушеного мною питання та призначено слухання на 21.05.2021; 21.05.2021 було додатково подано заяву до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району щодо перевірки законності проведення будівельних робіт по АДРЕСА_2 ; 09.06.2021 отримано відповідь від Управління ДАБК Кременчуцької міської ради, згідно якої було повідомлено, що на засіданні Комісії представник власника ПП «Естейт Дівелоп» пояснив, що жодних будівельних робіт не ведеться. Також ОСОБА_1 було повідомлено, що візуальним оглядом земельної ділянки, будівельні роботи, які потребують відповідного дозволу, не ведуться; 11.06.2021 отримано відповідь від заступника мера Д. Кравченка, згідно якої надана аналогічна відповідь; 05.10.2021 отримана відповідь від Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району на звернення щодо наявності дозвільних документів на будівництво по АДРЕСА_2 , в якій зазначено, що Управлінням містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району 19.07.2022 був виданий будівельний паспорт №9 «Реконструкція житлового будинку з прибудовою на присадибній земельній ділянці по АДРЕСА_2 ». Також у відповіді зазначено, що у реєстрі будівельної діяльності містяться відомості щодо реєстрації у серпні 2022 повідомлення про початок будівельних робіт за вищевказаною адресою на об`єкт будівництва: «Реконструкція житлового будинку з прибудовою на присадибній земельній ділянці по АДРЕСА_2 ». Після таких численних звернень відповідач призупинив будівництво, яке фактично йшло повним ходом, розуміючи, що у випадку його продовження ОСОБА_1 буде подана відповідна скарга до ДІАМ як центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, що призведе про проведення перевірки відповідача, яку він не пройде, оскільки порушення будівельних норм були явні. Але 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі продовжено до 25.05.2022. Пунктом 1 постанови КМ України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022. Відповідного змісту відповідь ОСОБА_1 надана ДІАМ 13.11.2022 на її звернення від 11.11.2022. Зрозумівши, що на час воєнного стану жодних перевірок не може бути і підставою для початку будівельних робіт може бути лише виданий будівельний паспорт та зареєстрована декларація про початок будівельних робіт, відповідач, скориставшись ситуацією, отримав будівельний паспорт, подав декларацію, і не боючись перевірок ДІАМ, відновив будівництво, яке відбувалось і відбувається з порушенням норм і правил добросусідства. 02.11.2022 ОСОБА_1 було подано звернення через «Урядову гарячу лінію» з приводу перевірки та вжиття заходів щодо нецільового використання земельної ділянки, яке було переадресовано Виконавчому комітету Кременчуцької міської ради. 18.11.2022 отримана відповідь Виконавчого комітету, про те, що спеціалістами підрозділів Виконавчого комітету було проведено огляд земельних ділянок. На земельній ділянці по АДРЕСА_2 , ведеться будівництво, порушень візуально не виявлено, а також повідомлено, що у випадку порушення принципів добросусідства, вона має право звернутися до суду. 29.03.2023 представником ОСОБА_1 було направлено запит до Управління ДАБК щодо надання повідомлення про початок будівельних робіт та до Управління містобудування і архітектури щодо надання копії будівельного паспорту. 03.04.2023 Управлінням містобудування та архітектури було надано відповідь, згідно якої відмовлено у наданні копії будівельного паспорта. 03.04.2023 Управлінням ДАБК Кременчуцької міської ради надано відповідь, згідно якої в Управління ДАБК відсутній будівельний паспорт, а повідомлення про початок будівельних робіт надійшло до Управління ДАБК через Департамент ЦНАП в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва та Управління ДАБК не є розпорядником такого документу в письмовій формі. На теперішній час об`єкт будівництва знаходиться на етапі завершення зведення другого поверху та виводу третього поверху об`єкт а будівництва. Оскільки на її звернення і скарги, а також особисті розмови з представником відповідача жодного позитивного результату немає, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав як власника земельної ділянки, права якого порушується незаконною забудовою суміжної земельної ділянки, т.я. спірна забудова будується у безпосередній близькості до її житлового будинку, з порушенням будівельних норм та правил, з порушенням нормативних відстаней від меж суміжної земельної ділянки, без розроблення проектної документації та отримання дозвільних документів, вона порушує її права як власника житлового будинку та суміжної земельної ділянки, загрожує пошкодженням конструктивних елементів її будинку, позбавляє її можливості здійснювати догляд за парканом, встановленим на межі. Зазначене нижче, свідчить про порушення забудовником – відповідачем вимог містобудівного та земельного законодавства України, діючих будівельних норм і правил, що свідчить про здійснення відповідачем самочинного будівництва у розумінні ч.1 ст. 376 ЦК України. Внаслідок ведення будівельних робіт відповідачем, відбувається порушення технічних та санітарно-епідеміологічних норм. Ураховуючи близькість розташування об`єкта будівництва до її земельної ділянки та огорожі, залишки будівельних матеріалів, частини цеглин, бетону, пакувальних матеріалів, постійно опиняються на її території. Об`єкт будівництва відповідача катастрофічно руйнує краєвид з вікон належного їй будинку та знижує його купівельну привабливість. Фундамент будівлі відповідача влаштовано на відстані 50 сантиметрів від межі земельної ділянки. Крім того, характер виконуваних робіт загрожує пошкодженням конструктивних елементів будинку, в якому вона проживає. Відповідач намагається приховати дійсна наміри забудови та її масштаби, проте, це видно неозброєним оком, що нова забудова критично перевищує розміри будинку (площею 22,6 кв.м), який, начебто, реконструює відповідач. Крім цього, у зв`язку з незаконними діями відповідача ОСОБА_1 неодноразово зверталася із заявами (скаргами) до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та органів ДАБК. За результатами розгляду заяв будь-яких заходів по відношенню до відповідача вжито не було. Забудова сусідньої земельної ділянки ведеться в супереч правилам добросусідства. При спілкуванні зі нею представник забудовника дозволяв собі розмовляти з нею поверхнево, насміхаючись з неї, не сприймаючи її доводи всерйоз. Кожного разу, коли вона підходила до будівельників, які виконують будівельні роботи на спірній забудові, до неї ставилися зневажливо, не хотіли її навіть слухати, висловлювалися нецензурною лайкою. Усе це змушувало її постійно хвилюватися. Після спілкування вона відчувала сильне душевне хвилювання. Моральні та фізичні страждання спричинили погіршення її емоційного та психологічного стану. У зв`язку з необхідністю відстоювання своїх прав, були порушені її нормальні життєві зв`язки, оскільки вона змушена була докладати зусиль та додаткових коштів для постійних звернень до адміністративних органів. Також їй довелося звертатися до Кременчуцької міської ради, Управління ДАБК, Управління містобудування та архітектури з метою відновлення своїх порушених прав та доводиться звертатися до суду з даним позовом, оскільки відповідач відмовляється відшкодовувати заподіяну шкоду. Вказані протиправні дії відповідача завдали їй значної моральної шкоди, оскільки порушення правил добросусідства та створювані незручності призвели до сильних моральних переживань у результаті чого, що вона постійно відчуває сильне душевне хвилювання. У результаті вказаних моральних страждань відбулося погіршення стану її здоров`я (значно підвищився тиск), тому вона змушена була викликати швидку допомогу та звертатися за медичної допомогою. Спричинену їй моральну шкоду вона оцінює у 100 000 грн. 

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Естейт Дівелоп»про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - задоволено частково.
Зобов`язано Приватне підприємство «Естейт Дівелоп»усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування і розпорядження належними їй будинком та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом приведення у відповідність до нормативних вимог ДБН Б.2.2-12.2019 «Планування та забудова територій. Основні положення» об`єкту будівництва в частині відстані до межі суміжної земельної ділянки 5310436100:04:002:0820 від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку, розташованого на земельній ділянці 5310436100:04:002:0821(в місці перетину осі Е з віссю 1 на 0,40 м, в місті перетину осі Д з віссю 5 на 0,10 м (відповідно до Плану на відм.0,000 Ескіза намірів забудови «Реконструкція житлового будинку з прибудовою на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 »)) шляхом знесення окремої частини вказаного об`єкту.
В іншій частині вимог - відмовлено.
Стягнуто із Приватного підприємства «Естейт Дівелоп»на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2025 року стягнуто з Приватного підприємства «Естейт Дівелоп»на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 14 956,21 грн.
В іншій частині вимог - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що проведене відповідачем будівництво не відповідає вимогам ДБН в частині дотримання відстані до суміжної земельної ділянки, власником якої є позивач. Приймаючи до уваги висновки експерта про те, що привести об`єкт забудови до стану, який відповідатиме будівельним нормам та правилам (в частині щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки), беззнесення його окремих частин є неможливим та з огляду на те, що об`єкт є новим будівництвом, який будується без дозвільних документів, суд визнав, що позивач довела порушення своїх прав як власника суміжної земельної ділянки. Разом із тим, на переконання суду, повне знесення об`єкту, який будується ПП «Естейт Дівелоп»на земельній ділянці 5310436100:04:002:0821, не є необхідним для відновлення порушеного права позивача, оскільки частина об`єкта збудована не на межі земельних ділянок, власниками яких є сторони.
Крім цього, позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди позивач обґрунтовувала перенесенням стресу через зневажливе ставлення забудовника та необхідністю постійно звертатися до органів нагляду та контролю. Суд першої інстанції взяв до уваги подані позивачем копії відповідей Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та ДІАМ, проте, прийшов до висновку, що звернення позивача до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та ДІАМ не свідчить про завдання їй моральної шкоди; доказів, які б підтверджували зневажливе ставлення забудовника або осіб, які проводять будівельні роботи до позивача, суду надано не було, отже позивач не довела належними та допустимими доказами завдання їй діями відповідача моральної шкоди, тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Додаткове рішення суду мотивовано тим, що, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_1 – адвокат Остахов В.П. надав суду: квитанції про сплату послуг експертів, а також копії договорів про надання послуг експертів. Отже, суд визнав, що представник позивача надав усі необхідні документи для підтвердження понесення позивачем витрат на залучення експертів. Оскільки позов було задоволено частково, суд стягнув із відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані із залученням (викликом) експертів, в сумі 14956,21 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Остахов В.П. просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків, викладених у судових рішеннях, обставинам справи, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути судові витрати у повному обсязі. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду про відмову у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди не гуртуються на нормах чинного законодавства та не відповідають обставинам справи, оскільки тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких особі було завдано моральної шкоди. Можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться у залежність від порушення цивільного права особи, як вказано у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі № 279/1834/22. Зазначає, що обґрунтовуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивачка посилається на те, що через постійні конфлікти, які виникають між нею та представниками відповідача, будівельниками і технічним персоналом, які задіяні в будівництві, з приводу самочинного будівництва та неправомірні дії відповідача, з приводу яких позивачка неодноразово зверталася до державний органів та органів місцевого самоврядування, поліції, їй завдано душевних страждань, які полягають у втраті спокою, зіпсованому настрої, що також відображається на стані її здоров`я та взаємовідносинах із родиною, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, витрачені позивачкою для захисту її прав, їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 100 000 грн. Щодо вимоги про знесення всього об`єкту, а не лише його частини, то суд правильно встановив, що спірне будівництво є самочинним, оскільки, також, не відповідає будівельній документації. При цьому, судом необґрунтовано зобов`язано відповідача знести тільки окрему частину стіни а не всього об`єкта. Посилається на висновок експерта Шлапак С.Л. №4/4-25 від 27.06.2025, в якому чітко зазначено, що проведення перебудови є неможливим. Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 458/1173/14-ц. Вказує, що за загальним правилом у справах про знесення самочинного будівництва позивач зобов`язаний довести не лише факт самочинного будівництва, а й порушення його прав як власника квартир у житловому будинку, співвласника будинку, власника (співвласника) чи користувача земельної ділянки таким самочинним будівництвом. Позивач як власник житлового будинку по сусідству з самочинним будівництвом має законний інтерес, що виявляється у тому, щоб будівництво було приведене у відповідність до будівельних норм, оскільки це безпосередньо впливає на умови використання належним їй будинком.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду 14.01.2026 не з`явилися інші учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 19.11.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі до їх електронних кабінетів та поштовим зв`язком у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.3 а.с. 123-127), які були доставлені до електронних кабінетів та поштою. 09.01.2026 від третьої особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Полтавської області до апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 31.10.2025 (про призначення справи до апеляційного розглядуна 14.01.2026 о 10-20 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин справи, 05.08.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір про поділ в натурі та припинення спільної часткової власності (т.1 а.с. 20-23). 

Відповідно до умов договору сторони домовились, що ОСОБА_1 набуває право власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості земельну ділянку 5310436100:04:002:0820 та житловий будинок літ. «А,а,аг», вбиральня літ. «Ж», літній душ літ. «Л», погріб «М», колодязь літ. «К,К1», 1/2 частину огорожі №1,3 та хвіртки №2. Об`єкт нерухомого майна знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 набуває право власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості земельну ділянку 5310436100:04:002:0821 та житловий будинок літ «Н», гараж літ. «Б», сарай літ. «В», 1/2 частини огорожі №1,3. Нерухомому майну, що належить ОСОБА_2 , присвоєна адреса: АДРЕСА_2 .

У подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.2020 ПП «Естейт Дівелоп»набуло право власності на земельну ділянку 5310436100:04:002:0821 та житловий будинок літ «Н», гараж літ. «Б», сарай літ. «В», 1/2 частини огорожі №1,3 (т.1 а.с. 37-41).

19.07.2022 Управлінням містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області був виданий будівельний паспорт №9 «Реконструкція житлового будинку з прибудовою на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 » (т.1 а.с. 208).

У Реєстрі будівельної діяльності містяться відомості щодо реєстрації у серпні 2022 повідомлення про початок виконання будівельних робіт за адресою на об`єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку з прибудовою на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 ». Вказане підтверджується повідомленням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 05.10.2022 (т.1 а.с. 214-218).

Визначаючи, чи є побудований відповідачем об`єкт самочинним будівництвом, суд першої інстанції враховував наявні у справі висновки експертів, відповідно яких експертами було встановлено: 
- будівництво об`єкту нерухомості, який будується на земельній ділянці площею 0,0383 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 5310436100:04:002:0821) відносяться до реконструкції (висновок експерта №21-24 від 11.07.2024) (т.2 а.с. 135-145); 
- виконані будівельні роботи на об`єкті, що будується на земельній ділянці площею 0,0383 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 5310436100:04:002:0821) відносяться до нового будівництва; об`єкт не відповідає зазначеному в дозвільних документах, що містить Реєстр будівельної діяльності (висновок експерта № 4/4-25 від 27.06.2025) (т.3 а.с. 36-44).

Отже, наявні у матеріалах справи висновки експертів містять різні за змістом результати обстеження об`єкта будівництва.

Суд першої інстанції прийняв до уваги пояснення судового експерта Маківського М.В., надані ним в судовому засіданні, відповідно до яких експерт повідомив про те, що при візуальному обстеженні об`єкта забудовник повідомив про те, що будівництво проводиться на старому фундаменті.

Разом із тим, як встановлено судом першої інстанції, за змістом висновку експерта №4/4-25 від 27.06.2025, обстеження об`єкту відбувалося із залученням спеціалістів із розкриття фундаменту та часткового демонтажу утеплювача стіни.

З огляду на вказане, суд першої інстанції визнав, що висновок експерта № 4/4-25 від 27.06.2025 є більш повним та точним.

Відтак, приймаючи до уваги те, що за вказаним вище висновком експерта відповідач проводить нове будівництво, а будівельна документація видана для реконструкції житлового будинку з прибудовою на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 , суд першої інстанції встановив, що об`єкт, побудований на земельній ділянці площею 0,0383 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 5310436100:04:002:0821) є самочинним будівництвом.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до висновку експерта №4/4-25 за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 27.06.2025 у зв`язку із невідповідністю розміщення об`єкту, що споруджується на земельній ділянці з кадастровим номером 5310436100:04:002:0821, площею 0,0383 га, за адресою: АДРЕСА_2 , нормативним вимогам ДБН Б2.2-12.2019 «Планування та забудова територій. Основні положення» в частині щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку для будинків, розміщених в кварталах із сформованою забудовою (в місті перетину осі Е з віссю 1 на 0,40 м, в місті перетину осі Д з віссю 5 на 0,10м), привести Об`єкт забудови до стану, який відповідатиме будівельним нормам та правилам (в частині щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки), без знесення його окремих частин не представляється можливим.

У висновку експерта №4/4-25 за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 27.06.2025 вказано, що на дату проведення експертизи нормативні вимоги п 6.1.41 ДБН Б.2.2-12.2019 «Планування та забудова територій. Основні положення» щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни для будинків, розміщених в кварталах із сформованою забудовою, не виконуються.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували вказані висновки експерта.

Суд першої інстанції встановив, що наявні у справі докази підтверджують неможливість проведення перебудови об`єкта.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).
Згідно частини першої та другої статті 5ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частин першої четвертої статті 376ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частина сьома статті 376 ЦК України).

Відповідно до пунктів «г», «е» частини першо їстатті 91 Земельного кодексу України (далі -ЗК України) власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Згідно зі частиною 1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У частині першій статі 375 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно із статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно роз`яснень у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) (далі - Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проєкту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанов від 31.05.2021 у справі № 320/1889/17-ц (провадження № 61-8737св20) зазначив, що відповідно до вимог частини сьомої статті 376 ЦК України для задоволення позову у цій категорії справ (про знесення самочинно збудованого нерухомого майна) необхідна наявність таких фактів, як неможливість перебудови об`єкта або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови; у разі істотного відхилення від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову; знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України.

Такі висновки викладені у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 у справі № 723/1918/15-ц(провадження № 61-10620св18). 

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Щодо обставин, встановлених судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення суду від 17.09.2025.

01.09.2025 року судом ухвалено рішення у справі, яким позов задоволено частково.

Від представника позивача 08.09.2025 до суду надійшла заява від 04.09.2025 через систему «Електронний суд» про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути із відповідача судові витрати в сумі 59 824,84 грн, пов`язані із проведенням експертиз у справі (т.3 а.с. 76-77).

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом позову є: - усунення ОСОБА_1 перешкод з бокуПриватного підприємства «Естейт Дівелоп» у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою,кадастровим номером 5310436100:04:002:0820, яка належить ОСОБА_1 , та які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення об`єкту будівництва (усіх будівель, споруд тощо) що зводяться на земельній ділянці за адресою:АДРЕСА_2 , кадастровий номером 5310436100:04:002:0821; - стягнення з Приватного підприємства «Естейт Дівелоп» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Розглядаючи цей спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законні та обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що згідно договору про поділ в натурі та припинення спільної часткової власності від 05.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зокрема, щодо земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5310436100:04:002:0557, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебувала у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за домовленістю вказаних осіб та з метою припинення спільної часткової власності виділено: у власність ОСОБА_2 – земельна ділянка площею 0,0383 га, кадастровий номером 5310436100:04:002:0821, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); ОСОБА_1 виділено у власність земельна ділянка площею 0,0617 га, кадастровим номером 5310436100:04:002:0820, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)(а.с. 21-23).

За договорами купівлі-продажу від 19.08.2020 року ОСОБА_2 продав Приватному підприємству «Естейт Дівелоп» житловий будинок загальною площею 22,6 кв.м., житловою 11,8 кв.м., гараж Б, сарай В, а також земельну ділянку площею 0,0383 га, кадастровий номером 5310436100:04:002:0821 (т.1 а.с. 192-194, 196199).

Приватне підприємство «Естейт Дівелоп», код ЄДРПОУ 42567040, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.10.2018 року, номер запису 1 585 102 0000 010443. Основним видом економічної діяльності є: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 185).

Згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.01.2023 року: кадастровий номером земельної ділянки 5310436100:04:002:0821; цільове призначення – 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель – землі житлової та громадської забудови; вид використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); форма власності – приватна; площа земельної ділянки – 0,0383; місце розташування – АДРЕСА_3 ; найменування юридичної особи - Приватного підприємства «Естейт Дівелоп» (а.с. 54-55).

Управлінням містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 19.07.2022 року був виданий будівельний паспорт №9 «Реконструкція житлового будинку з прибудовою на присадибній ділянці по АДРЕСА_3 », реєстраційний номер 28.01-11/0803 (реєстраційний номер ЄДЕССБ ВР:5745-2745-6988-4819) (т.1 а.с. 208).

В частині вимоги про усунення перешкод у користування житловим будинком та земельною ділянкою, позивач ОСОБА_1 вказує, починаючи з 2021 відповідач почав виконувати будівельні роботи на його земельній ділянці. Ним були знесені наявні на ній забудови та було розпочато будівництво нового капітального, масштабного об`єкту, який суттєво перевищує розміри колишнього будинку площею 22,6 кв.м. Такий об`єкт будується з порушенням будівельних норм і правил, а також правил добросусідства, є нежитловою забудовою, яка не відповідає допустимим розмірам можливої забудови, порушує «червоні лінії» та не узгоджується з містобудівними умовами, що свідчить про порушення відповідачем вимог містобудівного та земельного законодавства України, діючих будівельних норм і правил, що вказує на здійснення відповідачем самочинного будівництва у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України. 

У частині вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 грн, позивач ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку з незаконними діями відповідача вона неодноразово зверталася із заявами (скаргами) до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та органів ДАБК. За результатами розгляду заяв будь-яких заходів по відношенню до відповідача вжито не було. Забудова сусідньої земельної ділянки ведеться в супереч правилам добросусідства. При спілкуванні з нею представник забудовника дозволяв собі розмовляти з нею поверхнево, насміхаючись з неї, не сприймаючи її доводи всерйоз. Кожного разу, коли вона підходила до будівельників, які виконують будівельні роботи на спірній забудові, до неї ставилися зневажливо, не хотіли її навіть слухати, висловлювалися нецензурною лайкою. Усе це змушувало її постійно хвилюватися. Після спілкування вона відчувала сильне душевне хвилювання. Моральні та фізичні страждання спричинили погіршення її емоційного та психологічного стану. У зв`язку з необхідністю відстоювання своїх прав, були порушені її нормальні життєві зв`язки, оскільки вона змушена була докладати зусиль та додаткових коштів для постійних звернень до адміністративних органів. Також їй довелося звертатися до Кременчуцької міської ради, Управління ДАБК, Управління містобудування та архітектури з метою відновлення своїх порушених прав та доводиться звертатися до суду з даним позовом, оскільки відповідач відмовляється відшкодовувати заподіяну шкоду. Вказані протиправні дії відповідача завдали їй значної моральної шкоди, оскільки порушення правил добросусідства та створювані незручності призвели до сильних моральних переживань у результаті чого, що вона постійно відчуває сильне душевне хвилювання. У результаті вказаних моральних страждань відбулося погіршення стану її здоров`я (значно підвищився тиск), тому вона змушена була викликати швидку допомогу та звертатися за медичної допомогою. Спричинену їй моральну шкоду вона оцінює у 100 000 грн. 

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ухвали суду від 09.01.2024 проведена судовим експертом Маківським М.В. будівельно-технічна експертиза від 11.07.2024 (т.3 а.с. 135-145), за висновками якої, зокрема: 1. Розроблена проектно-кошторисна документація на будівництво об`єкта нерухомості, який будується на земельній ділянці площею 0,0383 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 5310436100:04:002:0821) відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. 4. Будівництво об`єкту нерухомості, який будується на земельній ділянці площею 0,0383 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 5310436100:04:002:0821) відноситься до реконструкції. 7. Для приведення об`єкту будівництва, який будується на земельній ділянці площею 0,0383 га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 5310436100:04:002:0821) у відповідність до вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» в частині відстані до межі сусідньої земельної ділянки необхідно провести демонтаж мінераловатних плит утеплення зі сторони сусідньої земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 .

Згідно експертного висновку за результатами обстеження фундаментів будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , від 12.12.2024, проведеного на підставі угоди №0101/24 від 12.11.2024 між фізичною особою ОСОБА_1 (замовник) та Національним університетом «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» (виконавець), при будівництві нового будинку були демонтовані стіни та фундаменти попередніх будівель. Новий будинок забудовано на новому фундаменті, тому будівництво не можна вважати реконструкцією (т.2 а.с. 184-190).

Згідно висновку експерта №4/4-25 від 27.06.2025 за результатами проведеної додаткової судової будівельно-технічної експертизи, проведеної судовим експертом Шлапак С.Л. на підставі ухвали суду від 20.122024 про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи (т.3 а.с. 35-50), зокрема, у дослідницькій частині даного висновку експерта за результатами аналізу представленої на розгляд проектної документації, співставлення з результатами зовнішнього візуального та інструментального обстеження, пов`язаного з проведенням розкриття фундаментів по осі Е між осями 1-3 з обох боків, частковим демонтажем утеплювача з зовнішньої стіни по осі Е в осях 2-3 встановлено: при спорудженні двоповерхового житлового будинку з прибудовою по АДРЕСА_2 фундаменти та зовнішні стіни старої забудови - житлового будинку літ.Н, частково гаражу літ.Б та сараю літ.В, збереження яких передбачено Ескізом намірів забудови [т. 1, а.с. 190-207, т.3 а.с. 2-31], фактично були демонтовані (див. додаток №2), відповідно виконані будівельні роботи на Об`єкті, що будується на земельній ділянці площею 0,0383га, за адресою: АДРЕСА_2 , (кадастровий номер 5310436100:04:002:0821) відносяться до нового будівництва (докладніше див. дослідження по першому питанню). У дослідницькій частині даного висновку експерта встановлено: на дату проведення експертизи Об`єкт будівництва, що будується на земельній ділянці з кадастровий номер 5310436100:04:002:0821 по АДРЕСА_3 , не відповідає зазначеному в дозвільних документах, що містить Реєстр будівельної діяльності, будівництво без оформленої належним чином дозвільної документації суперечить вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». У частині дотримання відстані до межі сусідніх земельних ділянок нормативні вимоги п.6.1.41 ДЕН Б.2.2-12.2019 «Планування та забудова територій. Основні положення» щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку для будинків, розміщених в кварталах із сформованою забудовою не виконуються: максимальне значення (в місті перетину осі Е з віссю 1 [див. План на відм.0,000, т.3 а.с.30]) - на 0,40м менше нормативного, що становить не менше ніж 1,0м від найбільш виступаючої конструкції стіни, мінімальне значення - на 0,10м менше нормативного (в місті перетину осі Д з віссю 5 [див. план на відм.0,000, т.3 а.с.30]. Розміщення Об`єкту, що будується на земельній ділянці з кадастровим номером 5310436100:04:002:0821, площею 0,0383га, за адресою: АДРЕСА_2 , відносно житлового будинку літ.А,а,аг, розміщеного на суміжній земельній ділянці, площею 0,0617га, з кадастровим номером 5310436100:04:002:0820 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає нормативним вимогам п.15.2 ДБН Б.2.2-12.2019 «Планування та забудова територій. Основні положення» щодо протипожежних відстаней між житловими будинками (докладніше див. дослідження по другому питанню). У зв`язку з невідповідністю розміщення Об`єкту, що споруджується на земельній ділянці з кадастровим номером 5310436100:04:002:0821, площею 0,0383га за адресою: АДРЕСА_2 , нормативним вимогам ДБН Б.2.2-12.2019 «Планування та забудова територій. Основні положення» в частині щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку для будинків, розміщених в кварталах із сформованою забудовою (в місті перетину осі Е з віссю 1 на 0,40м, в місті перетину осі Д з віссю 5 на 0,10м [див. план на відм.0,000, т.3 а.с.30]), привести Об`єкт забудови до стану, який відповідатиме будівельним нормам та правилам (в частині щодо відстані до межі суміжної земельної ділянки), без знесення його окремих частин не представляється можливим.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.  110 ЦПК України, за замістом якої висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу, а відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні, у мотивувальній частині рішення проаналізував висновки експертів від 11.07.2024 та від 27.06.2025 та навів підстави, з яких він вважає, що висновок експерта №4/4-25 від 27.06.2025 є більш повним та точним, тому саме цей висновок суд першої інстанції поклав в основу свого рішення при вирішенні спору в частині вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою.

Задовольняючи частково вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою шляхом часткового знесення окремої частини нового об`єкту забудови, суд першої інстанції виходив з того, що повне знесення об`єкту, який будується ПП «Естейт Дівелоп» на земельній ділянці 5310436100:04:002:0821, не є необхідним для відновлення порушеного права позивача, оскільки частина об`єкта збудована не на межі земельних ділянок, власниками яких є сторони, а також, що обраний спосіб захисту буде відповідати висновку експерта №4/4-25 від 27.06.2025.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи та зібраних у ній доказів, колегія суддів приходить до висновку, що такий висновок суду першої інстанції в цій частині позовних вимог є правильним.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у позові позивач ОСОБА_1 зазначала, щопісля проведеного поділу між нею та ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,1000га (кадастровий номер 5310436100:04:002:0557), ОСОБА_1 було встановлено огорожу (бетонний паркан) на межі суміжних земельних ділянок, тобто, по межі земельних ділянок, які розділені, нею було встановлено паркан з бетонних плит. На уточнююче запитання в апеляційному суді представник ОСОБА_1 – адвокат Остахов В.П. пояснив, що дійсно між суміжними ділянками (кадастрові номери 5310436100:04:002:0820 та 5310436100:04:002:0821) позивачем ОСОБА_1 встановлено бетонний паркан висотою 1,5м.
Таким чином по справі вбачається, що позивачем ОСОБА_1 у 2016 власноручно було встановлено бетонний паркан висотою 1,5м на межі вказаних суміжних ділянок, тобто свою земельну ділянку вона захистила бетонним парканом. 

Як встановила колегія суддів, позивач не вказала конкретних порушень її прав та інтересів діями відповідача, який на власній земельній ділянці здійснив нове будівництво. Позивач не зазначала у позові, що нове будівництво створило затінення її земельної ділянки та перешкоджає доступу сонячного світла, що діями відповідача спричиняється шумове забруднення тощо. Доводи сторони позивача про те, що відповідач здійснив самочинне будівництво нежитлового приміщення з порушенням вимог ДБН, змінив цільове призначення земельної ділянки, здійснив будівництво у житловій забудові, то ці доводи не вказують на порушення прав та законних інтересів позивача, оскільки нове будівництво здійснено на земельній ділянці, яка належить відповідачу на праві приватної власності, а питання самочинного будівництва, зміни цільового призначення земельної ділянки, порушення вимог ДБН відносяться до компетенції органів місцевого самоуправління та архітектурно-будівельного контролю, а також відповідальності безпосередньо самого відповідача при вирішенні ним питання здачі об`єкта в експлуатацію.

Доводи апеляційної скарги про те, щосудом необґрунтовано зобов`язано відповідача знести тільки окрему частину стіни, а не всього об`єкта, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки висновок суду в цій частині вимог є мотивованим та узгоджується з матеріалами справи. Як встановив суд першої інстанції, частина об`єкта забудови збудована не на межі суміжних земельних ділянок сторін.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 грн, яка як вказувала позивач, спричинена їй перенесенням стресу через зневажливе ставлення забудовника та необхідністю постійно звертатися до органів нагляду та контролю, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та ДІАМ не свідчить про завдання їй моральної шкоди; доказів, які б підтверджували зневажливе ставлення забудовника або осіб, які проводять будівельні роботи до позивача, суду надано не було, отже позивач не довела належними та допустимими доказами завдання їй діями відповідача моральної шкоди, тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Колегія суддів апеляційного суду також погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині вимог. Позивач не надала суду доказів спричинення їй моральної шкоди вказаними діями відповідача. У доводах апеляційної скарги щодо спричиненої позивачу моральної шкоди зазначено інші підстави, ніж у позовні заяві, які судом першої інстанції не досліджувалися, докази суду не надавалися.

Доводи апеляційної скарги про те, що підстави відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди не гуртуються на нормах чинного законодавства та не відповідають обставинам справи, оскільки тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких особі було завдано моральної шкоди, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки позивач не довела суду факт заподіяння їй моральної шкоди.

Додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.09.2025, яким стягнуто з Приватного підприємства «Естейт Дівелоп»на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 14 956,21 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам, є похідним від основного рішення. Оскільки підстав для скасування чи зміни основного рішення не вбачається, відсутні підстави для скасування/зміни додаткового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судових рішень, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідають вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для їх скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 – 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Остахова Володимира Павловича – залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 вересня 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 17 вересня 2025 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст постанови складено 14 січня 2026 року. 

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов