Номер провадження: 22-ц/813/5335/25 
Справа № 2-283/09
Головуючий у першій інстанції Портна О.П.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,
при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 – адвоката Томашевського Р.М.,
представника  ОСОБА_2 – адвоката Швець К.О.,
представника ТОВ «ЗПС Холдінг» – Панова В.С.,

переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Швець Катерина Олегівна та ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Томашевський Роман Миколайович, на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 ) та ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗПС Холдінг» про припинення та розірвання договорів, відшкодування завданих збитків, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вернулись до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗПС Холдінг» (- далі ТОВ «ЗПС Холдінг») із позовом про припинення та розірвання договорів, відшкодування завданих збитків.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2009 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_6 до ТОВ «ЗПС Холдінг» про припинення та розірвання договорів, відшкодування завданих збитків закрито. 
Визнано мирову угоду, укладену між сторонами, за якою:
– визнано припиненим попередній договір, укладений між ОСОБА_4 в особі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ТОВ «ЗПС Холдінг» 21 серпня 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Шунтовою Н.С.;
– визнано розірваним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 5121084200:01:002:0028, площею 5,88 га/58800,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного ОСОБА_4 в особі ОСОБА_7 та ТОВ «ЗПС Холдінг» 21 серпня 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Шунтовою Н.С.;
– ТОВ «ЗПС Холдінг» повертає ОСОБА_4 земельну ділянку, кадастровий номер 5121084200:01:002:0028, площею 5,88 га/58800,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-розважального центру для обслуговування жителів територіальної громади району;
– визнано право власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку, кадастровий номер 5121084200:01:002:0028, площею 5,88 га/58800,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-розважального центру для обслуговування жителів територіальної громади району;
– сторони домовились, що ТОВ «ЗПС Холдінг» визнає завдання збитків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та вважають їх відшкодованими зі сплачених грошових коштів на суму 3 390 660 грн за платіжним дорученням №4 від 21.08.2008;
– сторони визнали та повністю погодилися, що не мають жодних претензій одна до одної за попереднім договором, укладеним між ОСОБА_4 в особі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ТОВ «ЗПС Холдінг» 21 серпня 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Шунтовою Н.С., та за договором купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 5121084200:01:002:0028, площею 5,88 га/58800,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений ОСОБА_4 в особі ОСОБА_7 та ТОВ «ЗПС Холдінг» 21 серпня 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Шунтовою Н.С..
Не погодившись з ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2009 року, в січні 2021 року представник ТОВ «ЗПС Холдінг» звернулася до суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року залучено до участі у справі замість позивача ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його правонаступника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якості позивача.
Постановою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «ЗПС Холдінг» задоволено, ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2009 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до того ж суду.
Постановою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, залишеною без змін постановою Верхового Суду від 02 серпні 2023 року, задоволено апеляційну скаргу ТОВ «ЗПС Холдінг», ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2009 року скасовано та справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_6 до ТОВ «ЗПС Холдінг» про припинення та розірвання договорів, відшкодування завданих збитків, направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2023 року справу прийнто до провадження за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_4 (позивач у порядку правонаступництва – ОСОБА_3 , малолітня, ІНФОРМАЦІЯ_2 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 ) та ОСОБА_5 до ТОВ «ЗПС Холдінг» про припинення та розірвання договорів та відшкодування завданих збитків - залишено без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Швець К.О. та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Томашевський Р.М. звернулись до суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права.
Позивач ОСОБА_5 в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про направлення судової повістки-повідомлення (т. 2 а.с. 240, 242-249).
Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
 
Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого про дату і час судового засідання позивача.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Томашевського Р.М., представника ОСОБА_2 – адвоката Швець К.О., які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити, а також представника ТОВ «ЗПС Холдінг» – Панова В.С., який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, за наступних підстав.
У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.
Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України. Норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності усіх перед законом та судом і у зв`язку з цим обмежувати право на судовий захист.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. 
Судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
ЄСПЛ у рішенні від 18 жовтня 2005 року в справі «МПП «Голуб» проти України» відзначив, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_4 , правонаступником якого є малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ТОВ «ЗПС Холдінг» про припинення та розірвання договорів та відшкодування завданих збитків, суд першої інстанції послався на п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, та зазначив, що дана справа знаходиться на розгляді у судді Біляївського районного суду Одеської області з 24 грудня 2008 року. На даний час розгляд справи знаходиться на стадії підготовчого засідання.
Сторона позивача 21 листопада 2023 року, 29 лютого 2024 року, 11 липня 2024 року, 29 серпня 2024 року, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, жодних заяв та клопотань від них не надходило, в тому числі з викладенням позиції щодо закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті, а також розгляду справи у їх відсутність, про поважність причин своєї неявки суд не повідомляли.
Однак, колегія судів апеляційного суду не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки при постановленні ухвали було неправильно та не в повному обсязі встановлено обставини, які мають значення для вказаного процесуального питання, невірно визначено правовідносини, які регулюються, що призвело до неправильного застосування норм процесуального права, та зазначає наступне.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина 3 статті 131 ЦПК України).
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина 5 статті 223 ЦПК України).
Згідно пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.
При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. 
Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.
Здійснивши аналіз вказаних норм законодавства, можна зробити висновок, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: 1) повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; 2) повідомлення позивача про судове засідання належним чином; 3) відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; 4) нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; 5) від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов, не дає права суду залишати позов без розгляду. Вказані правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №759/6512/17 (провадження №61-4437св20), від 07.12.2020 у справі №686/31597/19 (провадження №61-15254св20), від 20.01.2021 у справі №450/1805/18 (провадження №61-2329св20).
Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2023 року справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження (т. 2 а.с. 5-6).
Встановлено, що вперше після повернення матеріалів цивільної справи з Верховного Суду, справу було призначено на 21 листопада 2023 року.
Позивач ОСОБА_5 судову повістку про виклик до суду на 21 листопада 2023 року, отримав, про що розписався в повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 117-118).
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь які відомості про те, що ОСОБА_1 , яка діє в законних інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є правонаступником померлого позивача ОСОБА_4 направлялись судові повістки про виклик до суду на 21 листопада 2023 року, або вона повідомлялась іншими способами про розгляд справи.
21 листопада 2023 року у зв`язку із неявкою сторони позивача та повітряною тривогою було оголошено перерву до 29 лютого 2024 року (т. 2 а.с. 125-128).
Судову повістку про виклик до суду на 29 лютого 2024 року отримала представник позивача ОСОБА_5 – адвокат Марченко К.Б., про що особисто розписалась в повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 105, 136).
При цьому, будь які відомості про те, що позивачка ОСОБА_1 , яка діє в законних інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є правонаступником померлого позивача ОСОБА_4 повідомлялась про розгляд справи на 29 лютого 2024 року, матеріали справи не містять.
29 лютого 2024 року у зв`язку із перебуванням судді в нарадчій кімнаті з кримінальної справи, слухання неможливо було провести, розгляд справи відкладено на 11 липня 2024 року (т. 2 а.с. 138).
Про розгляд справи на 11 липня 2024 року представник позивача ОСОБА_5 – адвокат Марченко К.Б. була повідомлена шляхом направлення судової повістки-повідомлення про підготовче судове засідання в додаток «Viber». Позивачка ОСОБА_1 , яка діє в законних інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлена за номером телефону, про що складено телефонограму (т. 2 а.с. 139-140).
11 липня 2024 року у зв`язку із перебуванням судді в судовому засіданні колегії суддів в кримінальній справі, слухання неможливо провести, розгляд справи відкладено на 29 серпня 2024 року (т. 2 а.с. 141).
Про розгляд справи на 29 серпня 2024 року позивачка ОСОБА_1 , яка діє в законних інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлена за номером телефону, про що складено телефонограму (т. 2 а.с. 142).
При цьому, будь які відомості про те, що позивач ОСОБА_5 або його представник ОСОБА_8 повідомлялись про розгляд справи на 29 серпня 2024 року, матеріали справи не містять.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_4 (позивач у порядку правонаступництва – ОСОБА_3 , малолітня, ІНФОРМАЦІЯ_2 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 ) та ОСОБА_5 залишено без розгляду, з підстав п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. При цьому, суд вказав, що матеріали справи містять докази належного сповіщення сторони позивача про розгляд справи на 21 листопада 2023 року, 29 лютого 2024 року, 11 липня 2024 року та 29 серпня 2024 року.
Відповідно до частини 2 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно частини 5 статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частини 3-6, 8 статті 128 ЦПК України).
Повідомлення сторін про час та місце розгляду справи суд здійснює відповідно до статті 128 ЦПК України. Якщо в матеріалах справи немає доказів про повідомлення учасника справи про час та місце розгляду справи, то він не може вважатися повідомленим належним чином.
За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 13 статті 128 ЦПК України).
Надсилання учасникам судового процесу судових повісток, повідомлень і викликів в електронній формі здійснюється шляхом направлення в месенджері за допомогою програмного додатка або SMS-повідомлення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду. Судовий виклик надсилається учаснику судового процесу за наявності відповідної заяви та технічної можливості.  Форма заяви надається учаснику судового процесу в суді або самостійно завантажується ним з офіційної сторінки суду, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України. Така заява підписується власноруч або кваліфікованим електронним підписом учасника судового процесу та подається до суду. Заява не задовольняється за умови встановлення факту наявності в учасника судового процесу зареєстрованої офіційної електронної адреси (пункти 2, 5 і 6 Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23 січня 2023 року №28).
Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять заяви на отримання судових повісток, повідомлень і викликів в електронній формі, яку б позивачі або їх представники підписали власноруч або кваліфікованим електронним підписом. Тому повідомлення позивачів за номерами телефонів та в додатку «VIBER» не є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання. Зазначена позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, в тому числі в постанові від 04.09.2024 в справі №761/319/22.
Обов`язок суду повідомити учасників справи про дату, час і місце судового засідання є реалізацією однієї з основних засад цивільного судочинства – відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку зумовлює порушення не лише права учасника справи на таке повідомлення, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства (постанова Верховного Суду від 18.04.2022 у справі №522/18010/18, Верховного Суду від 13.06.2024 у справі №461/2716/20).
Таким чином, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що позивачка ОСОБА_1 , яка діє в законних інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлялась про розгляд справи на 21 листопада 2023 року, 29 лютого 2024 року, та враховуючи, що про судові засідання, призначені на 11 липня 2024 року, 29 серпня 2024 року остання повідомлялась за номером телефону, телефонограмою, колегія суддів приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи.
Відомостей про повідомлення позивача ОСОБА_5 або його представника ОСОБА_8 про судове засідання, яке призначено на 29 серпня 2024 року, матеріали справи також не містять.
Колегія суддів звертає увагу, що умовою для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
При цьому повторною є друга поспіль неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача, що передувала постановленню судом ухвали про залишення позову без розгляду.
Тому, враховуючи, що позивачі не були належним чином повідомлені про призначені судові засідання на 11 липня 2024 року та на 29 серпня 2024 року, висновок суду першої інстанції про повторність неявки сторони позивача в судове засідання належним чином повідомленого позивача є помилковим.
Апеляційний суд також зауважує, що представник позивача ОСОБА_5 – адвокат Марченко К.Б. має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, про що зазначено в її заяві про ознайомлення із матеріалами справи, через який суд першої інстанції мав можливість повідомляти останню про дату розгляду справи (т. 2 а.с. 103).
Однак, в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що адвокат Марченко К.Б. сповіщалась про дату судового розгляду шляхом повідомлення через Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, становить фундаментальний принцип, та має на увазі зокрема право на «усне слухання». При цьому право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (Trudov v. Russia, № 43330/09, § 24, 27, рішення від 13 грудня 2011 року).
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина 1 статті 8 ЦПК України).
Апеляційний суд також погоджується із твердженнями апеляційної скарги, що оскаржуваною ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2024 року порушуються права та інтереси ОСОБА_2 , який згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником земельної ділянки, кадастровий номер 5121084200:01:002:0028, площею 5,8762 га, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.08.2020, посвідчений приватним нотаріусом Шустовою Н.С. та зареєстрований в реєстрі за №1132, укладеного між ОСОБА_4 , від імені якого діяв представник - ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець).
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , від імені якої діє законний представник  ОСОБА_1  та ОСОБА_5 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є передчасним, та призводить до обмеження позивачів у праві доступу до суду, що є підставною для скасування такої ухвали суду, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 6, 379, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Швець Катерина Олегівназадовольнити частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Томашевський Роман Миколайович задовольнити частково.
Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст судового рішення складено: 19 грудня 2025 року.
Судді Одеського апеляційного суду:                                          М.М. Драгомерецький   
Р.Д. Громік
                                                                                                                    С.М. Сегеда