номер провадження справи 24/208/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 Справа № 908/3988/25
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Коваль А.К., розглянувши матеріали справи № 908/3988/25
за позовом: Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118 а) в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах
позивача: Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, код ЄДРПОУ 04053915)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕНТА ЛЮКС” (51206, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, вул. Миру, буд. 59, код ЄДОРОУ 4321583)
про стягнення 35 186,75 грн

за участю представників: 
прокурор: Токмаков О.І., посвідчення № 075796 від 01.03.2023
від позивача: Прокоп`єва Т.О., посвідчення № 2021 від 09.10.2025
від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області через підсистему “Електронний суд” ЄСІКС надійшла позовна заява Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, позивач: Запорізька міська рада про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕНТА ЛЮКС” доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 протягом періоду часу з 01.03.2022 по 01.02.2023 в розмірі 35 186,75 грн. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 31.12.2025 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3988/25 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.
Позов заявлено на підставі ст., ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст., ст. 1212 Цивільного кодексу України та мотивовано тим, що між Запорізькою міською радою та ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» 02.02.2023 укладено договір оренди землі № 202307000100001, згідно якого передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092, на якій розміщені будівля та споруди ТОВ «РЕНТА ЛЮКС». З моменту набуття права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна (05.10.2020) по 08.02.2023 ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» використовувало земельну ділянку без достатньої правової підстави, що підтверджується рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2024 у справі № 908/3161/23, яким задоволено позов про стягнення з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» безпідставно набутих коштів в сумі 48 794, 57 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 23010100000:03:033:0092 за період з 05.10.2020 по 28.02.2022. Наведене рішення залишено без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2024. Протягом періоду часу з 01.03.2022 по 01.02.2023, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» продовжувала користуватись спірною земельною ділянкою без достатніх правових підстав, не сплачуючи плату за користування ними. На підставі рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», витяг НГО від 23.12.2021 № 1485/33-21, копія листа ГУ ДПС у Запорізькій області № 8451/5/08-01-04-01-05 від 08.09.2025, Лист державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.01.2025 № 6-28-0.22-18/71-25 Запорізькою міською радою здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів, відповідно до якого розмір недоотриманих доходів за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 склав 31 441,80 грн, за період з 01.01.2023 по 01.02.2023 – 3 744,95 грн, загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 склав – 35 186,75 грн. Враховуючи те, що ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» користувалось вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, то, відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» повинно відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які воно одержало у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 в сумі 35 186,75 грн.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3988/25 за правилами спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/208/25, судове засідання призначено на 21.01.2026.
16.01.2026 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову та вважає, що Господарським судом Запорізької області в справі № 908/3161/23 вже було розглянуто позовні вимоги заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про стягнення з товариства на користь Запорізької міської ради безпідставно набуті кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 протягом періоду часу з 01.03.2022 по 01.02.2023. Просить суд, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 175 та п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, відмовити в задоволенні позову про стягнення з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» безпідставно набуті кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 протягом періоду часу з 01.03.2022 по 01.02.2023 в розмірі 35186,75 грн та закрити провадження у справі.
20.01.2026 прокурором подана суду відповідь на відзив, в якій вважає доводи представника відповідача необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи, у зв`язку з тим, що позовні вимоги прокурора у справі № 908/3988/25 не є тотожними позовним вимогам, які були предметом судового розгляду у справі № 908/3161/23 оскільки охоплюють інший період не виконання відповідачем обов`язку про сплату коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки. Крім того, не обґрунтованими є доводи відповідача щодо застосування Закону України № 3050-IX «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» до спірних правовідносин.
21.01.2026 відповідачем подані суду заперечення на відповідь на відзив, які долучені до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 21.01.2026 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Позивач підтримав позицію прокурора.
Відповідач проти позову заперечував, свою правову позицію виклав у відзиві на позовну заяву, просить суд в позові відмовити.
В засіданні 21.01.2026 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження. 
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, представників сторін, суд
УСТАНОВИВ:

Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092, площею 0,0469 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2322220823101.
Також встановлено, що на вказаній земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, буд. 7а, розташовано об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1440677423101, а саме: автозаправочна станція (операторська АЗС літ. А загальною площею 8,6 кв.м., заправочна літ. Б, заправочна літ. В, заправочна літ. Г, замощення І, паркан № 1, ворота № 5, зливний колодязь № 6, майданчик ПММ № 7), власником якого є ТОВ «РЕНТА ЛЮКС».
Право власності ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на вказаний об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.10.2020 на підставі рішення учасника ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» ОСОБА_1 № 01/10-20 від 01.10.2020 та акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» від 01.10.2020.
23.04.2021 Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 98/61 про надання у користування на умовах оренди ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, буд. 7а, для розташування автозаправочної станції.
02.02.2023 між Запорізькою міською радою та ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» було укладено договір оренди землі № 202307000100001, згідно якого було передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092, на якій розміщені будівля та споруди ТОВ «РЕНТА ЛЮКС». Запис про укладення вказаного договору оренди землі було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.02.2023.
Таким чином, в період часу з моменту набуття права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна (05.10.2020) по 08.02.2023 ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» використовувало земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 без достатньої правової підстави.
Зазначене підтверджується рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2024 у справі № 908/3161/23, яким задоволено позов Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах Запорізької міської ради до ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 48 794, 57 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 23010100000:03:033:0092 під автозаправною станцією по вул. Олімпійській, 7а у м. Запоріжжі, за період з 05.10.2020 по 28.02.2022.
Наведене рішення залишено без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №908/3161/23.
Як зазначалося вище договір оренди земельної ділянки між Запорізькою міською радою та ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» укладено 02.02.2023.
В той же час, протягом періоду часу з 01.03.2022 по 01.02.2023, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» (код ЄДРПОУ 43241583) продовжувала користуватись земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 без достатніх правових підстав, не сплачуючи плату за користування ними.
Відповідно до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області № 8451/5/08-01-04-01-05 від 08.09.2025, податкова звітність з плати на землю (орендної плати/земельного податку) за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 з 01.03.2022 по 01.02.2023 ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» не надавалась.
Аналогічна інформація зазначена й у листі Головного управління ДПС у Запорізькій області № 9441/5/08-01-04-01-02 від 14.10.2025 про те, що податкова звітність з плати на землю (орендної плати/земельного податку) за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:07:073:0057 з 01.01.2023 по 01.02.2023 ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» не надавалась.
Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який надавався 23.12.2021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 становить 571 668,79 грн.
Слід зазначити, що вказаний Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 вже використовувався під час судового розгляду справи № 908/3161/23 у розрахунку недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» даною земельною ділянкою.
На підставі вищезазначених документів та рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», витяг НГО від 23.12.2021 № 1485/33-21, копія листа ГУ ДПС у Запорізькій області № 8451/5/08-01-04-01-05 від 08.09.2025, Лист державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.01.2025 № 6-28-0.22-18/71-25 Запорізькою міською радою здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 без оформлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди (користування) період з 01.03.2022 по 01.02.2023.
Відповідно до зазначених розрахунків, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельною ділянкою 2310100000:03:033:0092 за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 (10 місяців) склав 31 441,80 грн., за період з 01.01.2023 по 01.02.2023 (1 місяць 1 день) – 3 744,95 грн., загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 склав – 35 186,75 грн.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.
За приписами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Норма ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлює дві альтернативні групи умов, при наявності яких, прокурор наділений правом здійснення представництва в суді законних інтересів держави. Перша група альтернативних умов - порушення або загроза порушення інтересів держави. Друга група альтернативних умов - захист цих інтересів (порушених, або щодо порушення яких існує загроза) не здійснює (1) або неналежним чином здійснює (2) орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (3).
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Власником земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.
Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 2, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Запорізька міська рада є органом, через який територіальною громадою міста Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.
Враховуючи ту обставину, що 05.10.2020 було зареєстровано право власності ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером: 1440677423101, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, 7а, з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 Запорізька міська рада як власник вказаної земельної ділянки, на якій розташований вищезазначений об`єкт нерухомого майна, та як суб`єкт, уповноважений на розпорядження цією землею, повинна була бути обізнана про її використання ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» без укладення договору оренди.
Натомість, протягом розумного строку (починаючи з 01.03.2022 та до теперішнього часу) Запорізька міська рада жодних заходів, спрямованих на захист інтересів держави, зокрема, шляхом звернення до суду з відповідним позовом, не вживала.
На виконання вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Шевченківською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області попередньо, до звернення до суду, листом №57-101-5744ВИХ-25 від 10.09.2025 повідомлено Запорізьку міську раду про порушення інтересів держави та необхідність звернення до суду за їх захистом та скеровано лист Головного управління ДПС у Запорізькій області № 8451/5/08-01-04-01-05 від 08.09.2025 для використання інформації, наданої контролюючим органом, під час здійснення розрахунку безпідставно набутих ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, 7а, протягом періоду часу з 01.03.2022 по 01.02.2023.
Листом Департаменту управління активами Запорізької міської ради № 9374/01/01- 07/10984 від 31.10.2025 надано окружній прокуратурі розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 у період часу з 01.03.2022 по 01.02.2023.
Також, вищезазначеним листом додатково повідомлено окружну прокуратуру про те, що відповідно до інформації Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради ними не вживались заходи судово-претензійного характеру в інтересах Запорізької міської ради про стягнення з ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 за період з 01.03.2022 по 01.02.2023.
Таким чином, протягом розумного строку (починаючи з 01.03.2022 та до теперішнього часу), не зважаючи на повідомлення прокурора, суб`єкт владних повноважень (Запорізька міська рада) не здійснив заходи, спрямовані на захист інтересів держави, зокрема, шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Вказане свідчить, що не зважаючи на порушення інтересів держави, позивач заходів зі стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в судовому порядку самостійно не здійснив.
Таким чином, наявні підстави, передбачені ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду прокурора.
На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Шевченківською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області листом №57-101- 8602ВИХ-25 від 29.12.2025 повідомлено Запорізьку міську раду про намір звернутись до Господарського суду Запорізької області із вказаним позовом в інтересах держави.
З огляду на викладене, з метою не допущення залишення інтересів держави незахищеними, керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області звернувся з даним позовом до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Запорізької міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕНТА ЛЮКС” доходу отриманого від безпідставно набутого майна за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 у розмірі 35186,75 грн.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтею 324 ЦК України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.
До повноважень міських рад у галузі земельних відносин, відповідно до ст.ст. 12, 83, 122 ЗК України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належить розпорядження землями комунальної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.
Суб`єктами права на землі комунальної власності, згідно ст. 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земелька ділянка за територіальною громадою, чи ні.
Частиною 1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу (ч. 1 ст. 124 ЗК України).
Згідно положень ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Статтею 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Виникнення права власності на будинок, будівлю або споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.
Таким чином, обов`язок з оформлення прав на земельну ділянку, на якій розташовано об`єкт нерухомого майна, виник у ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» з моменту набуття права власності на нього.
Натомість, відповідач речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 оформив та зареєстрував лише 08.02.2023.
Тобто, в період часу з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на вказаній земельній ділянці, по 08.02.2023 ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» використовувало земельну ділянку без укладення із Запорізькою міською радою договору оренди землі.
Враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі або споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка не має іншого власника і на якій ці будинок, будівля або споруда розміщені.
Так, за змістом ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нерухомого майна, яке належить ТОВ «РЕНТА ЛЮКС», неможливе без відповідної земельної ділянки.
Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.
Таким чином, у зв`язку з користуванням відповідачем нерухомим майном презюмується його користування спірною земельною ділянкою.
У цьому випадку, відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у відповідача, не може бути визнане як її самовільне використання, однак не надає права на її безоплатне використання (аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №922/981/18).
Згідно зі ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
За приписами п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі -ПК України) плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Враховуючи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» не було у період часу з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (05.10.2020) по 28.02.2022 власником чи постійним землекористувачем зазначеної земельної ділянки, а тому не було суб`єктом плати за землю у формі земельного податку (п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України). При цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата.
Згідно положень ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
За приписами ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Отже, за змістом указаних приписів законодавства України, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.
Проте, з огляду на приписи ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними, що регулюються главою 83 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежне під того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Слід зауважити, що збереження (заощадження) цього майна почалося з моменту державної реєстрації, 05.10.2020, права власності ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» на об`єкт нерухомого майна – автозаправочна станція (операторська АЗС літ. А загальною площею 8,6 кв.м., заправочна літ. Б, заправочна літ. В, заправочна літ. Г, замощення І, паркан № 1, ворота № 5, зливний колодязь № 6, майданчик ПММ № 7), розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, буд. 7а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1440677423101), який розташований на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092.
Положення глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, від 16.11.2022 в справі № 922/519/20, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 та № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.
Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі №925/230/17 та численних постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, які прийняті з їх урахуванням, зокрема, у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду зазначив, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.
Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування норм передбачених статтями 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати.
Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
З огляду на викладене, фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Таким чином, з часу виникнення у ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» права власності на об`єкт нерухомого майна, виник й обов`язок укласти договір оренди земельної ділянки, на якій цей об`єкт нерухомого майна розташований.
Отже, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою комунальної власності в період часу з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (05.10.2020) по 28.02.2023, збільшив вартість власного майна, а Запорізька міська рада (потерпілий) втратив належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» за рахунок Запорізької міської ради.
Як вже зазначалося вище, є наявне рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2024 у справі №908/3161/23, яким задоволено позов Шевченківської окружної прокуратури в інтересах Запорізької міської ради до ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» та з відповідача стягнуто безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 під автозаправною станцією по вул. Олімпійська, буд. 7а у м. Запоріжжі за період часу з 05.10.2020 по 28.02.2022. Наведене рішення залишено без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №908/3161/23.
Під час розгляду вказаної справи судом надано оцінку, що ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» використовувало земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000: 03:033:0092 площею 0,0469 га, що знаходиться за адресою: вул. Олімпійська, буд. 7а, м. Запоріжжя без достатньої правової підстави до моменту укладення договору оренди від 02.02.2023.
Пунктом 4 статті 75 Господарського кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи, що учасниками судової справи №№908/3162/23 є ті самі особи, тому вказане рішення має преюдиційне значення під час розгляду даної справи.
Крім того, згідно зі ст. 11 Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 03.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
У спірних правовідносинах неотриманні Запорізькою міською радою кошти від оренди землі підпадають під визначення Європейським судом з прав людини «виправдане очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права власності територіальної громади міста Запоріжжя.
На підставі вищезазначених документів та рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», витяг НГО від 23.12.2021 № 1485/33-21, копія листа ГУ ДПС у Запорізькій області № 8451/5/08-01-04-01-05 від 08.09.2025, Лист державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.01.2025 № 6-28-0.22-18/71-25, Запорізькою міською радою здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельною ділянкою з кадастровими номером 2310100000:03:033:0092 без оформлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди (користування) за період з 01.03.2022 по 01.02.2023.
Згідно указаного розрахунку загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 становить 35 186,75 грн.
Відновлення порушених прав Запорізької міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичних добросовісний землекористувач.
Враховуючи те, що ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» користувалось вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, то, відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України,ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» повинно відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які воно одержало у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 в сумі 35 186,75 грн.
З урахуванням вищевикладеного суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 в сумі 35 186,75 грн.
Стосовно доводів відповідача, які фактично зводяться до того, що Господарським судом Запорізької області 25.01.2024 вже надавалася оцінка про стягнення безпідставно набутих коштів за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 23010100000:03:033:0092 під автозаправною станцією по вул. Олімпійській, 7а у м. Запоріжжі, під час розгляду справи № 908/3161/23.
В той же час, вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2024 у справі № 908/3161/23 розглядались позовні вимоги заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах, позивач – Запорізька міська рада до відповідача ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» про стягнення доходу отриманого від безпідставно набутого майна в сумі 48 794,57 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 23010100000:03:033:0092 під автозаправною станцією по вул. Олімпійській, 7а у м. Запоріжжі, за період з 05.10.2020 по 28.02.2022.
Отже, позовні вимоги прокурора у справі № 908/3988/25 не є тотожними позовним вимогам, які були предметом судового розгляду у справі № 908/3161/23 оскільки охоплюють інший період не виконання відповідачем ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» обов`язку про сплату коштів у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 23010100000:03:033:0092 під автозаправною станцією по вул. Олімпійській, 7а у м. Запоріжжі.
Крім того, не обґрунтованими є доводи відповідача щодо застосування Закону України № 3050-IX «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» до спірних правовідносин.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який згодом було неодноразово продовжено.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17.03.2022, внесено зміни до п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, зокрема вказаний пункт доповнено пп. 69.14, відповідно до якого тимчасово, на період з 01.03.2022 по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Законом України від 11.04.2023 № 3050-IX «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», який набрав чинності 06.05.2023, внесено зміни до пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, зокрема абзац 1 вказаного пункту встановлював таке: за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 - у частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Аналіз пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України свідчить про те, що тимчасово, на період з 01.03.2022 по 31.12.2022, не нараховується та не сплачується плата за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані, окрім іншого, на територіях активних бойових дій та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб-підприємців або юридичних осіб (схожий за змістом висновок щодо попередньої редакції пп. 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі № 620/5747/23).
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Вказана постанова набрала чинності 25.12.2022.
На підставі вищевказаної постанови наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 № 1668/39004.
Відповідно до вказаного Переліку вся територія Запорізького району (код UA23060000000070350) віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022 (див. також постанову Верховного Суду від 25.02.2025 у справі № 908/929/24).
Верховний Суд у постанові від 27.04.2021 у справі № 922/2378/20, з урахуванням системного аналізу змісту п. 10.1.1 ст. 10, пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14, ст.ст. 40, 41, п. 265.1.3 ст. 265 ПК України, виснував: «власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і постійні землекористувачі є платниками земельного податку, а орендарі земель державної та комунальної власності - орендної плати за такі земельні ділянки, однак особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладення договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм ПК України».
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд при розгляді справи № 908/1196/24 за позовом заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах Запорізької міської ради до ПрАТ «Запоріжабразив» з аналогічним предметом спору (постанова від 08.07.2025)
Також при розгляді справи № 908/1301/24 за позовом заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області до ТОВ «Вектор-Інвест» про стягнення безпідставно збережених коштів (справа з подібних правовідносин) Верховний Суд у пункті 4.13 постанови від 01.07.2025 конкретизував правовий висновок, викладений у зазначеній вище постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 922/2378/20, та виснував, що «положення Закону України від 11.04.2023 № 3050-IX підлягають застосуванню у разі наявності правових підстав для володіння чи користування земельними ділянками, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України.
Указані висновки також містяться у постановах Верховного суду від 11.11.2025 у справі 910/8635/24, від 02.12.2025 у справі 908/1926/24, від 09.12.2025 у справі 905/1313/24.
Ураховуючи те, що відповідач користувався земельною ділянкою без укладення договору оренди землі та спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем є кондикційними, ТОВ «РЕНТА ЛЮКС» не є суб`єктом, який має право на застосування пільг щодо звільнення від нарахування та сплати орендної плати за землю у спірний період, передбачених пп. 69.14 п. 69 підроз. 10 роз. ХХ Перехідних положень ПК України.
З огляду на викладене, доводи представника відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
При цьому, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
На підставі викладеного суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги у повному обсязі. 
Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у розмірі 2422,40 грн покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛЮКС» (код ЄДРПОУ: 43241583, адреса місцезнаходження: 51206, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Миру, буд. 59) на користь Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ: 04053915, адреса місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 206) безпідставно набуті кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:03:033:0092 протягом періоду часу з 01.03.2022 по 01.02.2023 в розмірі 35 186 (тридцять п`ять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 75 коп.
Видати наказ.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛЮКС» (код ЄДРПОУ: 43241583, адреса місцезнаходження: 51206, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Миру, буд. 59) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (адреса місцезнаходження: 69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118а, код ЄДРПОУ: 02909973, розрахунковий рахунок: UA438201720343180001000000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ЄДРПОУ 02909973, код класифікації видатків бюджету – 2800) кошти, витрачені в 2025 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 10.02.2026.

Суддя Т.А. Азізбекян