Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року Справа№200/9609/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом адвоката Олійника Станіслава Ігоревича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

08.12.2025 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов адміністративний позов адвоката Олійника Станіслава Ігоревича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 21910427) від 14.11.2025 №932500183250;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 21910427) зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в органах податкової служби з 19.01.1993 по 01.05.2016;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 21910427) прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно статті 37 Закону України “Про державну службу” № 3723- XII, починаючи з 07 листопада 2025 року. 
Позов подано з підстав порушення права позивача на переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 06.08.2020 № 889-VІІІ.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки станом на момент звернення їй виповнилося 66 років та станом на 10 червня 2025 року має загальний стаж роботи на держслужбі понад 32 роки. Проте відповідач відмовив у переведенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, у зв`язку з тим, що станом на 01.05.2016 у ОСОБА_1 відсутній стаж, який можливо зарахувати до стажу державної служби.
Позивач вказав, що з 19.01.1993 ОСОБА_1 працювала в органах Державної податкової служби України, станом на 01.05.2016 мала більш ніж 20 років стажу служби у контролюючих органах, що зараховується відповідно до ст.344 ПК України до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу". 
Вказав, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Зазначив, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Оскільки за весь період роботи в управліннях державної податкової служби ОСОБА_1 були присвоєні спеціальні звання, то такі періоди неможливо зарахувати до стажу державної служби. Отже, станом на 01.05.2016 у ОСОБА_1 відсутній стаж, який можливо зарахувати до стажу державної служби.
Ухвалою судді від 12.12.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази у справі.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.11.2017 є пенсіонером за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
07.11.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», додавши до заяви копії: паспорту, ідентифікаційного коду, довідку ВПО, лист, довідку (Додаток 5), довідку (Додаток 4), що підтверджується розпискою-повідомленням.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для розгляду заяви позивача.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 932500183250 від 14.11.2025 відмовлено в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Так, відповідно до вище вказаного рішення згідно з ст.3 Закону № 889, його дія не поширюється до осіб рядового складу і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюється спеціальне звання, якщо інше не передбачене Законом. 
Законом України від 04.12.1990 № 509-ХІІ “Про державну податкову службу в Україні” було передбачено, що Рада Міністрів УРСР встановлює для працівників державних податкових інспекцій персональні звання, спеціальну форму та відзнаки. Подальшими редакціями цього Закону було передбачено, що службовим особам державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, розмір надбавок за звання затверджувався Кабінетом Міністрів України (постанови Кабінету Міністрів України від 05.10.1992 № 559 “Питання державної податкової служби в Україні”, від 22.02.1999 № 258 “Про затвердження Положення про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби”, від 22.09.2004 № 1234 “Про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби”, від 19.12.2012 № 1169 “Питання присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів державної податкової служби”, від 23.10.2013 № 839 “Про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів”). 
Водночас, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 № 503-р “Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців”, відповідні посади в місцевих державних податкових адміністраціях було віднесено до 4-7 категорій посад державних службовців. Але це розпорядження 06.08.2016 втратило чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 465 “Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України” (далі - постанова 465). Таким чином, періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Оскільки за весь період роботи в управліннях державної податкової служби ОСОБА_1 були присвоєні спеціальні звання, то дані періоди неможливо зарахувати до стажу державної служби. Для правильного визначення права роботи державного службовця необхідно надати уточнюючу довідку про періоди роботи на посадах державного службовця. Отже, станом на 01.05.2016 у ОСОБА_1 відсутній стаж, який можливо зарахувати до стажу державної служби.
Дослідивши записи трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 працювала:
- з 19.01.1993 по 31.08.1993 на посаді державного податкового інспектора відділу оподаткування державних та спільних підприємств Державної податкової інспекції Петровського району міста Донецька; 
- з 01.09.1993 по 28.02.1994 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування державних та спільних підприємств ДПІ Петровського району міста Донецька; 
- з 01.03.1994 по 25.11.1996 на посаді начальника відділу обслуговування платників податків ДПІ Петровського району міста Донецька; 
- з 26.11.1996 по 01.04.1996 на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу по обслугованою платників податків Державної податкової адміністрації у Петровському районі міста Донецька; 
з 02.04.1996 по 31.05.2000 на посаді начальника відділу по обслугованою платників податків ДПА у Петровському районі міста Донецька;
- з 01.06.2000 по 09.06.2002 на посаді начальника відділу по роз`ясненню податкового законодавства ДПА у Петровському районі міста Донецька; 
- з 10.06.2002 по 30.09.2002 на посаді начальника відділу громадських зв`язків та масово - роз`яснювальної роботи ДПА у Петровському районі міста Донецька; 
- з 01.10.2002 по 23.09.2003 на посаді заступника начальника відділу громадських зв`язків та масово - роз`яснювальної роботи ДПА в Донецькій області; 
- з 24.09.2003 по 08.12.2004 на посаді начальника відділу громадських зв`язків та масово - роз`яснювальної роботи ДПА в Донецькій області; 
- з 09.12.2004 по 18.04.2005 на посаді начальника управління по обслуговуванню платників податків ДПА в Донецькій області; 
- з 19.04.2005 по 13.07.2005 на посаді заступника начальника інспекції - начальника відділу забезпечення податкових зобов`язань ДПІ в Петровському районі міста Донецька; 
- з 14.07.2005 по 27.07.2005 на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу забезпечення податкових зобов`язань ДПІ в Петровському районі міста Донецька; 
- з 28.07.2005 по 05.03.2012 на посаді начальника відділу забезпечення податкових зобов`язань ДПІ в Петровському районі міста Донецька; 
- з 06.03.2012 по 26.03.2012 на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу погашення податкового боргу ДПІ у Петровському районі міста Донецька;
- з 27.03.2012 по 16.07.2012 на посаді начальника управління прогнозування, аналізу, обліку та звітності ДПІ у Київському районі міста Донецька;
- з 17.07.2012 по 25.06.2013 на посаді начальника відділу адміністрування податку на прибуток управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Ленінському районі міста Донецька; 
- з 26.06.2013 по 05.02.2014 на посаді заступника начальника управління оподаткування та контролю об`єктів і операцій - начальника відділу податку на прибуток місцевих, рентних та неподаткових платежів ДПІ у Ленінському районі міста Донецька;
з 06.02.2014 по 15.01.2015 на посаді начальника відділу податку на прибуток місцевих, рентних та неподаткових платежів ДПІ у Ленінському районі міста Донецька;
- з 16.01.2015 по 13.07.2016 на посаді заступника начальника ДПІ у Заводському районі міста Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області; 
- з 14.07.2016 по 05.12.2016 на посаді головного державного інспектора з питань роботи з персоналом Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області; 
- з 06.12.2016 по 10.01.2017 на посаді заступника начальника відділу координації, звітності та аналізу управління аудиту Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області; 
- з 11.01.2017 по 18.01.2017 на посаді начальника управління обслуговування платників ГУ ДФС у Київській області ; 
- з 19.01.2017 по 04.10.2018 на посаді начальника управління обслуговування платників Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області; 
- з 05.10.2018 по 19.09.2019 на посаді начальника Броварської ДПІ управління ГУ ДФС у Київській області;
- з 20.09.2019 по 09.09.2020 на посаді начальника Броварської ДПІ; 
- з 10.09.2020 по 04.01.2020 на посаді начальника Броварської ДПІ Броварського управління ГУ ДПС у Київській області;
- з 05.01.2021 по 21.08.2025 на посаді начальника Броварської ДПІ ГУ ДПС у Київській області; 22.08.2025 державну службу ОСОБА_1 припинено та звільнено у зв`язку з виходом на пенсію.
Отже, у період з 19.01.1993 по 21.08.2025 ОСОБА_1 безперервно працювала на посадах територіальних органів Державної податкової служби України.
Вважаючи, що відповідач неправомірно відмовив у переході на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач звернувся до суду з цим позовом.
З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.
01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон від 10.12.2015 № 889-VIII).
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 (далі - Закон від 16.12.1993 №3723), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, якими передбачено право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до цього закону.
Так, відповідно до частини першої статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Механізм обчислення стажу державної служби визначений Порядком обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).
Пунктом 4 Порядку №229 встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».
Так, статтею 46 цього Закону визначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
У пункті 6 Порядку також зазначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Системний аналіз цих норм дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію, відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про державну службу», є досягнення такими особами певного віку та наявність відповідного страхового стажу. При цьому, зазначений вік визначається положеннями статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Тобто, до 01.05.2016 право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Разом з тим, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» №3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» №3723 та актами КМУ, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 після 01.05.2016, є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, а саме щодо віку, стажу державної служби або стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , досягла 66-річного віку. Разом із тим, відповідачем до стажу державної служби не зараховано період роботи з 19.01.1993 по 01.05.2016 в органах державної служби.
У пункті 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Як встановлено судом вище, згідно із записів трудової книжки позивача ОСОБА_1 у період з 19.01.1993 по 21.08.2025 працювала на різних посадах в податкових органах України. 
Крім того, записами трудової книжки НОМЕР_2 підтверджується, що 04.03.1994 ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця, 19.01.1994 їй присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової служби ІІ рангу", 03.02.2097 присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової служби І рангу", 05.02.2021 Позивачу присвоєно спеціальне звання "Радник податкової служби ІІІ рангу", 13.05.2003 присвоєно спеціальне звання "Радник податкової служби ІІ рангу", 26.06.2013 - присвоєно 2 ранг державного службовця", 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи ІІ рангу", 29.10.2015 присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи І рангу", 01.12.2022 присвоєно 3 ранг державного службовця".
Зі спірного рішення вбачається, що відповідачем, враховуючи дані трудової книжки ОСОБА_1 , не було зараховано періоди її роботи в податкових органах в періоди, коли їй було присвоєно спеціальні звання, зокрема, відтак на думку відповідача, відсутній необхідний стаж на посадах віднесених до певної категорії, тому право на пенсію державного службовця відсутнє.
Суд зазначає, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.
Відповідно до п. 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII.
Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Пунктом 1 Порядку № 283, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.1994, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) (в тому числі): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;
Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
У додатку до Порядку № 283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.
Зокрема, згідно з додатком до Порядку №283 до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби та на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.
Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Пунктом 342.4 статті 342 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Згідно з абзацами першим, другим пункту 344.1 статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII. Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством
Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби. Крім цього, згідно з п.342.4 ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Зважаючи на викладене, період роботи позивача в органах Державної податкової служби зараховується до стажу державної служби. 
Таким чином, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 19.01.1993 по 01.05.2016 в органах податкової служби України.
Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості зарахування спірних періодів до стажу державної служби, оскільки будь-яких законних перешкод для реалізації позивачем цього права судом не встановлено.
Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Таким чином, загальний стаж роботи позивача на вищевказаних посадах, які дають право на призначення пенсії відповідно до Законом України «Про державну службу», з врахуванням задоволених судом позовних вимог про зарахування до цього стажу як стажу держслужби періоду роботи з 19.01.1993 по 01.05.2016 становить більше 20 років станом на 01.05.2016.
Верховним Судом у постанові від 25.05.2023 у справі № 580/3805/22 в подібних правовідносинах зроблено висновок, що визначальною умовою для зобов`язання переведення особи з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України від 16.12.2023 № 723 «Про державну службу» є не просто наявність у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади держслужби або 20 років стажу держслужби не залежно від того чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), але й обов`язкова наявність певної додаткової умови: у порядку визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців.
Ураховуючи достатній стаж роботи на посадах державного службовця, суд дійшов висновку, що позивач має право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 932500183250 від 14.11.2025 про відмову в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 є неправомірним.
На підставі викладеного вище, суд задовольняє позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 932500183250 від 14.11.2025 про відмову в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язує відповідача зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 в органах податкової служби з 19.01.1993 по 01.05.2016 та перевести на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», з дати звернення, а саме: з 07.11.2025. 
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з матеріалами справи позивачем сплачено судовий збір у розмірі 986,96 грн (1211,20 *0,8). 
Таким чином, судовий збір у розмірі 968,96 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов адвоката Олійника Станіслава Ігоревича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 932500183250 від 14.11.2025 про відмову в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 в органах податкової служби з 19.01.1993 по 01.05.2016.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ЄДРПОУ 21910427) перевести ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», з дати звернення - з 07.11.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ЄДРПОУ 21910427) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя В.С. Дмитрієв