Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року Справа№200/837/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ
ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Кардаша В`ячеслава Анатолійовича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 29 січня 2025 року № 057150013136; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити позивачу пільгову пенсію за списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з моменту звернення, а саме - з 22 січня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.
Позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 057150013136 від 29 січня 2025 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу та загального стажу, зазначено, що пільговий стаж наявний лише у кількості 8 років 6 місяців 1 день. 
Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 було визнано неконституційним ст. 13, ч. 2 ст. 14, п.п. “б” – “г” ст. 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 5 листопада 1991 року № 1788–XII зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 2 березня 2015 року № 213-VIII; Конституційний Суд України зазначив, що застосуванню підлягають ст. 13, ч. 2 ст. 14, пункти “б” – “г” ст. 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: “На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.
У зразковій справі № 360/3611/20 від 21 квітня 2021 року Верховний Суд зазначив “За такого правового регулювання та встановлених обставин колегія суддів доходить висновку, що п. 2 ч. 2 ст. 114, абзаци 2, 3 п. 2 розділу XV Закону № 1058-IV за змістом і правовою природою є такими, що не відповідають Конституції України, тому Суд вирішує справу без застосування цих норм, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії з урахуванням юридичної позиції, викладеної в Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020”.
На сьогодні позивач має 27 років 1 місяць 1 день загального стажу та 8 років 6 місяців 1 день пільгового стажу за списком № 2 (який не заперечується відповідачем) та 13 років 4 місяці 29 днів пільгового стажу за списком № 2 (який не враховано відповідачем); загальний пільговий стаж за списком № 2 - 21 рік 10 місяців, що є достатнім для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.
На переконання позивача, відповідачем протиправно не зараховано до його пільгового стажу за списком № 2 наступні періоди: з 1 вересня 1983 року по 21 квітня 1986 року (2 роки 7 місяців 21 день) - навчання; з 22 квітня 1986 року по 7 червня 1988 року (2 роки 1 місяць 16 днів) - служба в радянській армії; з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 року (1 рік 3 місяці 3 дні) - робота електрозварником ручного зварювання; з 1 листопада 1990 року по 25 січня 1991 року (0 років 2 місяці 25 днів) - робота електрозварником ручного зварювання; з 3 січня 1994 року по 26 лютого 2001 року (7 років 1 місяць 24 дні) - робота електрозварником ручного зварювання.
Позивач вважає спірне рішення відповідача про відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах таким, що порушує його право на належний соціальний захист (а.с. 1-3).
У відзиві на позов та додаткових поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним. 
22 січня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (за місцем проживання) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.
29 січня 2025 року за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянуто заяву позивача та додані до неї документи та прийнято рішення № 057150013136 про відмову у призначенні пенсії.
На момент звернення позивачу виповнилось 56 років, страховий стаж склав 27 років 1 місяць 1 день, до страхового стажу враховано всі періоди трудової діяльності особи згідно наданих документів, пільговий стаж по Списку № 2 склав 8 років 6 місяців 1 день.
До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховані періоди роботи позивача:
• з 1 січня 2001 року по 19 листопада 2000 року та з 1 січня 2001 року по 26 лютого 2001 року - оскільки інформація про пільговий стаж відсутня у відомостях по спеціальному стажу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;
• з 1 грудня 2015 року по 20 грудня 2015 року - оскільки має місце перерва в атестації робочих місць за умовами праці, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (накази про проведення атестації № 351 від 1 грудня 2010 року та № 593 від 21 грудня 2015 року;
• з 1 березня 2022 року по 31 березня 2022 року - оскільки в уточнюючій довідці, виданій ПРАТ МК “Азовсталь” № 03.03.01-659/к від 4 липня 2024 року № 03.03.01-658/к, даний період вказаний як простій;
• 1 квітня 2022 року - зміна істотних умов праці працівників (наказ про зміну істотних умов праці працівників № 127 від 1 квітня 2022 року);
• з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 року, з 26 жовтня 1989 року по 25 травня 1990 року, з 1 червня 1990 року по 15 жовтня 1990 року, з 1 листопада 1990 року по 15 жовтня 1990 року, з 11 лютого 1991 року по 19 листопада 1999 року, з 24 листопада 2014 року по 11 березня 2015 року - оскільки документи для його підтвердження не надані;
• з 20 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року – відповідно до відомостей по спеціальному стажу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням наявних документів позивач не має.
Відповідач наполягає на правомірності оспорюваного позивачем рішення.
Також відповідач зазначив, що повідомлення про направлення рішення про відмову в призначені пенсії на адресу заявника надсилається органом Пенсійного фонду України, на обліку якого знаходиться особа відповідно до зареєстрованого місця проживання (а.с. 77-80).
2 січня 2026 року відповідач на виконання ухвали суду від 15 грудня 2025 року пояснення щодо підстав незарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи: з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 року, з 26 жовтня 1989 року по 25 травня 1990 року, з 1 червня 1990 року по 15 жовтня 1990 року, з 1 листопада 1990 року по 25 січня 1991 року, з 11 лютого 1991 року по 19 листопада 1999 року, з 24 листопада 2014 року по 11 березня 2015 року, з 20 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року. Разом із зазначеними поясненнями відповідач направив до суду копії матеріалів з пенсійної справи позивача, які не витребовувались судом і копії яких Головним управлінням вже надавались суду.
Пояснень з приводу незарахування до пільгового стажу позивача періодів його навчання з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року та проходження строкової військової служби з 22 квітня 1986 року по 7 червня 1988 року; пояснень з приводу здійснення/нездійснення Головним управлінням дій, визначених п. 3.3 розділу ІІІ, п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1, ст.ст. 17, 47 Закону № 2073-IX; пояснень щодо переліку документів, наданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії від 22 січня 2025 року, а також копії розписки-повідомлення (або повідомлення) про необхідність надання додаткових документів (або пояснень щодо підстав не надання такого документа) – відповідачем суду не направлено.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
12 лютого 2025 року до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви із додатковими документами.
Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи; запропоновано відповідачу надати суду відзив на позов, зобов`язано відповідача надати суду додаткові доказі по справі.
4 березня 2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до суду надійшов відзив на позов та додаткові докази по справі.
Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надати суду пояснення з приводу незарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи: з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 року, з 26 жовтня 1989 року по 25 травня 1990 року, з 1 червня 1990 року по 15 жовтня 1990 року, з 1 листопада 1990 року по 25 січня 1991 року, з 11 лютого 1991 року по 19 листопада 1999 року, з 24 листопада 2014 року по 11 березня 2015 року, з 20 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року, а також періоду навчання з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року та періоду проходження строкової військової служби з 22 квітня 1986 року по 7 червня 1988 року; пояснення з приводу здійснення/не здійснення Головним управлінням дій, визначених п. 3.3 розділу ІІІ, п. 1.8 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 22-1 та ст.ст. 17, 47 Закону України “Про адміністративну процедуру” № 2073-IX від 17 лютого 2022 року; повторно зобов`язано надати суду пояснення щодо переліку документів, наданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії від 22 січня 2025 року та копію розписки-повідомлення (або повідомлення) про необхідність надання додаткових документів (або пояснення щодо підстав не надання такого документа).
Ухвалою від 12 січня 2026 року після повторного авторозподілу справу прийнято до провадження судді Донецького окружного адміністративного суду Михайлик АС. 

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
Позивач, ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно з паспортом НОМЕР_1 від 23 липня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання, зазначене у позові: АДРЕСА_2 (а.с. 69-74, 83-86).
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Кіровоградській області), код ЄДРПОУ 20632802, зареєстроване місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7А, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 82).
Як встановлено судом, 22 січня 2025 року позивач звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав копії: паспорта, довідки про РНОКПП, трудової книжки серія НОМЕР_3 від 18 липня 1988 року, диплому від 19 липня 1986 року № НОМЕР_4 , військового квітка серія НОМЕР_5 від 21 квітня 1986 року, довідки про підтвердження стажу № 03.03.01-658/к від 4 липня 2024 року, № 03.03.01-659/к від 4 липня 2024 року, витяги з наказів про результати атестації робочих місць № 427 від 28 листопада 2000 року, № 351 від 1 грудня 2010 року, № 593 від 21 грудня 2015 року, № 407 від 30 вересня 2020 року, довідки про банківські реквізити від 21 січня 2025 року (а.с. 101-103, 83-100, 105-108, 114).
Згідно із записами у трудовій книжці серія НОМЕР_3 від 18 липня 1988 року, позивач:
- з 27 квітня 1986 року по 7 червня 1988 року проходив військову службу в Радянській армії (запис № 1); 
- з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 року працював в Жданівському СУ-112 електрозварником ручної зварки (записи №№ 2-4); 
- з 26 жовтня 1989 року по 25 травня 1990 року працював на Орендному виробничому об`єднанні “Азовзалізобетон” в деревообробному цеху № 1 газоелектрозварником 3-го розряду (записи №№ 5-6); 
- з 1 червня 1990 року по 15 жовтня 1990 року працював в виробничому кооперативі “Епоха” Трест ДММ електрозварником 4-го розряду (записи №№ 7-8);
- з 1 листопада 1990 року по 25 січня 1991 року працював СМУ “Сельжилбуд” по переводу зварювальником ручної зварки 4 розряду (записи №№ 9-10);
- з 11 лютого 1991 року по 26 лютого 2001 року працював в Маріупольському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства електрозварником (записи №№ 11-14);
- з 1 березня 2001 року по 10 травня 2002 року працював у Відкритому акціонерному товаристві “Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь в газовому цеху електрозварником ручного зварювання дільниці по забезпеченню технічного обслуговування, експлуатації і ремонту газопроводу природного газу високого тиску от ГРС-1 до ГРП-1 бригада по ремонту і експлуатації газопроводу 5 розряду (записи №№ 15-17);
- з 23 лютого 2004 року по 10 червня 2004 року працював в Маріупольському металургійному комбінаті ім. Ілліча електрозварником ручної зварки (записи №№ 18-19);
- з 12 липня 2004 року по 13 жовтня 2004 року працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю “Южпроммонтаж” електрозварником ручної зварки 5 розряду (записи №№ 20-21); 
- з 1 листопада 2004 року по 3 лютого 2005 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю “Азовінтекс” електрозварником 5 розряду (записи №№ 22-23);
- з 10 лютого 2005 року по 11 січня 2009 року працював в Приватному підприємстві “Елепек” комерційним агентом (записи №№ 24-25);
- з 24 листопада 2014 року по 11 березня 2015 року працював в ДП ДМСС № 216 ТОВ “Корпорація ДМСС” електрозварником ручної зварки 4 розряду (записи №№ 26-27);
- з 16 квітня 2015 року працює в ПАТ “МК “АЗОВСТАЛЬ” (з квітня 2016 року – ПРАТ “МК “АЗОВСТАЛЬ”) електрозварником 5 розряду, електрозварником ручної зварки 5 та 6 розряду (записи №№ 28-33) (а.с. 49-59, 94-100).
Відповідно до диплому від 19 липня 1986 року № 420008, виданого середнім профтехучилищем № 13 м. Жданова Донецької області, позивач з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року навчався у середньому професійно-технічному за професією електрогазозварник з одержанням середньої освіти; рішенням екзаменаційної комісії від 19 липня 1986 року присвоєно кваліфікацію електрогазозварювальник 3 розряд (а.с. 68, 93).
Згідно із записами у військовому квітку серії НОМЕР_5 від 21 квітня 1986 року, “ ОСОБА_2 ” (рос.), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Жданов Донецької області, з 22 квітня 1986 року по 7 червня 1988 року позивач проходив строкову військову службу (а.с. 66-67, 87-92).
Відповідно до довідки № 03.03.01-658/к від 4 липня 2024 року, виданої ПРАТ “МК “АЗОВСТАЛЬ”, про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день у період з 16 квітня 2015 року по 15 червня 2022 року та виконував роботи у цеху конвертерному, у цеху обслуговування та ремонту устаткування сталеплавильного виробництва, у цеху конвертерному за професією, посадою електрозварники ручного зварювання, що передбачено списком № 2 розділ ХХХІІІ постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року (за період з 16 квітня 2015 року по 31 грудня 2018 року – 3 роки 8 місяців 16 днів; за період з 1 січня 2019 року по 15 червня 2022 року - відпрацьовано за Списком № 2 фактично 3 роки 1 місяць 14 днів). Відволікання від основної роботи: немає. Підстава: особиста картка, особові рахунки, штатний розпис, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства. Робочі місця атестовані. Накази по комбінату: № 351 від 1 грудня 2010 року, № 593 від 21 грудня 2015, № 407 від 30 вересня 2020 року, № 92 від 4 лютого 2022 року “Про простій” з 1 березня 2022 року до 31 березня 2022 року, № 127 від 1 квітня 2022 року “Про зміну істотних умов праці працівників”, № 141 від 15 червня 2022 року “Про призупинення дії трудових договорів з працівниками” з 16 червня 2022 року призупинити дію трудових договорів до відновлення можливості виконувати роботи, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану (а.с. 61, 105).
Згідно з довідкою № 03.03.01-659/к від 4 липня 2024 року виданої ПРАТ “МК “АЗОВСТАЛЬ” про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день у період з 1 березня 2001 року по 10 травня 2002 року та виконував роботи у цеху газовому за професією, посадою електрозварники ручного зварювання, що передбачено списком № 2 розділ ХХХІІІ постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року (відпрацьовано за Списком № 2 фактично 1 рік 2 місяці 10 днів). Відволікання від основної роботи: немає. Підстава: особиста картка, особові рахунки, штатний розпис, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства. Робочі місця атестовані. Накази по комбінату: № 472 від 28 листопада 2000 року (а.с. 60, 108).
Згідно із витягом з наказу № 427 від 28 листопада 2000 року про результати атестації робочих місць в цехах, професія електрозварник ручного зварювання є атестованою; право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено: списком № 2 розділ ХХХІІІ, код КП: Позиція 23200000-19906. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року (а.с. 106).
Відповідно до витягу з наказу № 351 від 1 грудня 2010 року про результати атестації робочих місць в цехах, професія електрозварник ручного зварювання є атестованою. Право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено: списком № 2 розділ ХХХІІІ. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року (а.с. 106).
Відповідно до витягу з наказу № 593 від 21 грудня 2015 року про результати атестації робочих місць в цехах, професія електрозварник ручного зварювання є атестованою. Право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено: списком № 2 розділ ХХХІІІ. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року (а.с. 107).
Згідно із витягом з наказу № 407 від 30 вересня 2020 року про результати атестації робочих місць в цехах, професія електрозварник ручного зварювання є атестованою. Право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено: списком № 2 розділ ХХХІІІ. Підстава: Постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року (а.с. 107).
Відповідно до пояснень відповідача, заява позивача була за принципом екстериторіальності розподілена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (а.с. 78).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 29 січня 2025 року за № 057150013136 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”(а.с. 22).
У рішенні зазначено наступне.
Відповідно до абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах призначається, чоловікам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Вік заявника – 56 років, працює; відповідно до доданих до заяви від 22 січня 2025 року документів до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано всі періоди трудової діяльності; страховий стаж становить 27 років 1 місяць 1 день, пільговий стаж за Списком № 2 становить 8 років 6 місяців 1 днів, з урахуванням до стажу за Списком № 2 періодів роботи: 
• з 1 березня 2001 року по 10 травня 2002 року, з 16 квітня 2015 року по 30 листопада 2015 року, з 21 грудня 2015 року по 27 лютого 2019 року, з 1 березня 2019 року по 28 липня 2019 року, з 1 серпня 2019 року по 19 листопада 2019 року, з 1 грудня 2019 року по 30 грудня 2019 року, з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року - в якості електрозварника ручного зварювання в ПРАТ МК “Азовсталь” (код ЄДРПОУ 00191158) згідно довідки від 4 липня 2024 року № 03.03.01-659/к та відомостей по спеціальному стажу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; з 20 листопада 1999 року по 31 грудня 1999 року, з 20 листопада 2000 року по 31 грудня 2000 року - в якості електрозварника ручного зварювання в “Маріупольському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства” (код ЄДРПОУ 03361508), з 23 лютого 2004 року по 9 червня 2004 року - в якості електрозварника ручного зварювання в “Маріупольському металургійному комбінаті імені Ілліча” (код ЄДРПОУ 00191129) - згідно відомостей по спеціальному стажу в Реєстрі.
Також зазначено, що коли підприємство (установа, організація, або їх правонаступники) розміщені на тимчасово окупованій території Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), то підтвердження страхового стажу за списками № 1, № 2 здійснюється на підставі даних Реєстру застрахованих осіб (довідки за формою ОК-5) з урахуванням інформації в таблицях “Відомості по спеціальному стажу (за наявності даних за періоди до 2009 року включно)” та “Відомості по спеціальному стажу (за наявності даних за періоди з 2010 року включно)”. При цьому страховий стаж з особливо шкідливими (шкідливими) і особливо важкими (важкими) умовами праці до 2011 року обчислюється на підставі відомостей, наявних в РЗО, без вимоги щодо відображення інформації про накази, якими затверджено результати атестації робочих місць, з 2011 року - з урахуванням відомостей про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, так як з 2011 року до відомостей по спеціальному стажу були додані графи про дату та номер наказу, яким затверджено результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, і на підставі якого підприємство надає відомості про стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с. 22).
Як вбачається з довідки РС-право від 21 лютого 2025 року, періоди роботи / навчання / військової служби позивача зараховані до його страхового та пільгового стажу наступним чином:
- з 1 вересня 1983 року по 21 квітня 1986 року (навчання у вищих/середн.НЗ) - зараховано до страхового стажу (2 роки 7 місяців 21 день); 
- з 22 квітня 1986 року по 7 червня 1988 року (військова служба строкова) - зараховано до страхового стажу позивача (2 роки 1 місяць 16 днів); 
періоди роботи:
- з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 липня 2004 року - зараховано до страхового стажу (1 рок 3 місяці 3 дні); 
- з 26 жовтня 1989 року по 25 травня 1990 року – зараховано до страхового стажу позивача (0 років 7 місяців 0 днів); 
- з 1 червня 1990 року по 15 жовтня 1990 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 4 місяці 15 днів); 
- з 1 листопада 1990 року по 25 січня 1991 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 2 місяців 25 днів);
- з 11 лютого 1991 року по 1 червня 1995 року - зараховано до страхового стажу позивача (4 роки 3 місяці 21 день);
- 2 червня 1995 року по 31 грудня 1998 року - зараховано до страхового стажу позивача (3 роки 7 місяців 0 днів);
- 1 січня 1999 року по 19 листопада 1999 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 10 місяців 19 днів);
- з 20 листопада 1999 року по 31 грудня 1999 року - зараховано до страхового та пільгового стажу (Список № 2) (0 років 1 місяць 12 днів);
- з 1 січня 2000 року по 19 листопада 2000 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 10 місяців 19 днів);
- з 20 листопада 2000 року по 31 грудня 2000 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (0 років 1 місяць 12 днів);
- з 1 січня 2001 року по 26 лютого 2001 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 1 місяць 26 днів);
- з 1 березня 2001 року по 10 травня 2002 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (1 рік 2 місяці 10 днів);
- з 1 жовтня 2003 року по 4 жовтня 2003 року – зараховано до страхового стажу позивача (0 років 0 місяців 4 дні); 
- з 1 листопада 2003 року по 28 листопада 2003 року – зараховано до страхового стажу позивача (0 років 0 місяців 28 днів); 
- з 1 грудня 2003 року по 31 грудня 2003 року – зараховано до страхового стажу позивача (0 років 1 місяць 0 днів); 
- з 23 лютого 2004 року по 9 червня 2004 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (0 років 5 місяців 0 днів); 
- з 10 червня 2004 року по 10 червня 2004 року – зараховано до страхового стажу позивача (0 років 1 місяць 0 днів); 
- з 12 липня 2004 року по 13 жовтня 2004 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 4 місяці 0 днів); 
- з 1 листопада 2004 року по 3 лютого 2005 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 4 місяці 0 днів); 
- з 24 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 1 місяць 8 днів); 
- з 1 березня 2015 року по 11 березня 2015 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 0 місяців 2 дні); 
- з 16 квітня 2015 року по 30 листопада 2015 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (0 років 8 місяців 0 днів); 
- з 1 грудня 2015 року по 20 грудня 2015 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 1 місяці 0 днів); 
- з 21 грудня 2015 року по 31 грудня 2018 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (3 роки 1 місяць 0 днів);
- з 1 січня 2019 року по 27 лютого 2019 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (0 років 2 місяці 0 днів);
- з 28 лютого 2019 року по 28 лютого 2019 року зараховано до страхового стажу позивача (0 років 1 місяць 0 днів);
- з 1 березня 2019 року по 30 червня 2019 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (0 років 4 місяці 0 днів);
- з 1 липня 2019 року по 28 липня 2019 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (0 років 1 місяць 0 днів);
- з 29 липня 2019 року по 31 липня 2019 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 1 місяць 0 днів);
- з 1 серпня 2019 року по 31 жовтня 2019 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (0 років 3 місяці 0 днів);
- з 1 листопада 2019 року по 19 листопада 2019 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (0 років 1 місяць 0 днів);
- з 20 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 1 місяць 0 днів);
- з 1 грудня 2019 року по 30 грудня 2019 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (0 років 1 місяць 0 днів);
- з 31 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 1 місяць 0 днів);
- з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року - зараховано до страхового та до пільгового стажу (Список № 2) (2 роки 2 місяці 0 днів);
- з 1 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року - зараховано до страхового стажу позивача (0 років 2 місяці 0 днів);
- з 1 червня 2022 року по 3 липня 2022 року - зараховано до страхового (0 років 2 місяці 0 днів).
Всього страхового стажу: 27 років 1 місяць 1 день (а.с. 113). 
Також позивачем суду надані копії довідок №№ 03.03.01-2708/к, 03.03.01-2709/к від 30 грудня 2022 року, виданих ПРАТ “МК “АЗОВСТАЛЬ”, про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, відповідно до яких ОСОБА_1 :
- працював повний робочий день у період з 1 березня 2001 року по 10 травня 2002 року виконував роботи у цеху конвертерному, у цеху обслуговування та ремонту устаткування сталеплавильного виробництва, у цеху конвертерному за професією, посадою електрозварники ручного зварювання, що передбачено списком № 2 розділ ХХХІІІ постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року (весь період за Списком № 2). Відволікання від основної роботи: немає. Підстава: особиста картка, особові рахунки, штатний розпис, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства. Робочі місця атестовані. Накази по комбінату: № 427 від 28 листопада 2000 року (довідка № 03.03.01-2708/к, а.с. 62);
- працював повний робочий день у період з 16 квітня 2015 року по теперішній час та виконував роботи у цеху конвертерному, у цеху обслуговування та ремонту устаткування сталеплавильного виробництва, у цеху конвертерному за професією, посадою електрозварники ручного зварювання, що передбачено списком № 2 розділ ХХХІІІ постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року (за період з 16 квітня 2015 року по 31 грудня 2018 року - весь період за Списком № 2; за період з 1 січня 2019 року по теперішній час - відпрацьовано за Списком № 2 фактично 3 роки 1 місяць 14 днів). Відволікання від основної роботи: немає. Підстава: особиста картка, особові рахунки, штатний розпис, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства. Робочі місця атестовані. Накази по комбінату: № 351 від 1 грудня 2010 року, № 593 від 21 грудня 2015, № 407 від 30 вересня 2020 року, 407 від 30 вересня 2020 року (довідка № 03.03.01-2709/к (а.с. 63).
Отже, вказані довідки містять фактично такі саме відомості щодо пільгового стажу позивача, що і довідки від 4 липня 2024 року № 03.03.01-658/к та № 03.03.01-659/к.
Доказів надання позивачем цих довідок відповідачеві матеріали справи не містять. 
Будучи не згодним із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 29 січня 2025 року № 057150013136 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ОЦІНКА ДОВОДІВ СТОРІН

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій […] регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, Закон № 1058-IV).
Згідно зі ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Положеннями ст. 114 цього Закону визначено право та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком за Списком № 2 призначається працівникам, зайнятим повний робочий день [1] на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України [2], та за результатами атестації робочих місць [3], - після досягнення 55 років [4] і за наявності страхового стажу […] не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах [6].
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абз.абз. 1 і 15 - 23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; […].
Враховуючи, що позивач станом на час звернення із заявою про призначенні пенсії від 22 січня 2025 року досяг віку 56 років, суд висновує, що він досяг віку, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 (55 років).
Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності у позивача необхідного страхового стажу, суд виходить з такого.
Як зазначено вище, згідно з абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком за Списком № 2 призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 за наявності, серед іншого, страхового стажу […] не менше 30 років у чоловіків.
Разом із цим призначення громадянам пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах за Списком № 2) у період з 1 січня 1992 року по 10 жовтня 2017 року врегульовувалось Законом України “Про пенсійне забезпечення” від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).
Відповідно до ст. 12 № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно п. “б” ст. 13 Закону № 1788-XII в редакції, яка була чинною до 1 квітня 2015 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
2 березня 2015 року Верховною Радою України був прийнятий Закон “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” № 213-VІІІ (набув чинності 1 квітня 2015 року), яким абз. 1 п. “б” ст. 13 Закону № 1788-XII викладено в редакції, відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Отже, Законом № 213-VІІІ, крім іншого, збільшено кількість необхідного страхового стажу, передбаченого п. “б” ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, для набуття права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 чоловікам з 25 років до 30 років.
Відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст. 14, пункти “б” - “г” ст. 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (п. 1 Рішення).
Згідно п. 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають ст. 13, ч. 2 ст. 14, пункти “б” - “г” ст. 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Враховуючи наведене, беручи до уваги, що за матеріалами справи та за підрахунком відповідача позивач має 27 років 1 місяць 1 день страхового стажу, суд висновує, що ОСОБА_1 має необхідну кількість загального страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.
При вирішенні питання щодо віднесення робіт/професій, за якими позивач працював у періоди, які не зараховані до його пільгового стажу, до пільгового списку (зокрема, до Списку № 2), суд виходить з такого.
Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. 
Як вбачається зі:
• Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 (чинний з 22 серпня 1956 року по 25 січня 1991 року), 
• Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України СРСР від 26 січня 1991 року № 10 (чинний з 26 січня 1991 року по 10 березня 1994 року), 
• Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (чинний з 11 березня 1994 року по 15 січня 2003 року), 
• Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 (чинний з 16 січня 2003 року по 2 серпня 2016 року), 
• Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 (чинний з 3 серпня 2016 року) 
- професії електрозварник (зварник) ручної зварки, електрозварник, газоелектрозварник включені у цей список.
Отже, позивач у періоди з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 року, з 26 жовтня 1989 року по 25 травня 1990 року, з 1 червня 1990 року по 15 жовтня 1990 року, з 1 листопада 1990 року по 25 січня 1991 року, з 11 лютого 1991 року по 19 листопада 1999 року, з 1 січня 2000 року по 19 листопада 2000 року, з 1 січня 2001 року по 26 лютого 2001 року, з 24 листопада 2014 року по 11 березня 2015 року, з 1 грудня 2015 року по 20 грудня 2015 року, з 20 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року, з 1 березня 2022 року по 31 липня 2022 року, які не зараховані відповідачем до його пільгового стажу, працював за професією/виконував роботу, що віднесені до Списку професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з п. 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 1998 року № 794 (далі – Положення № 794), персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду України та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Відповідно до п. 10 Положення № 794 роботодавці зобов`язані в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них; надавати на вимогу фізичної особи копії документів з відомостями про неї стосовно персоніфікованого обліку.
Згідно із п. 16 Положення № 794 на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, […], в якій відображені, в тому числі, відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах.
Відповідно до п. 5 розділу І Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення № 10-1), Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату […].
Згідно з п. 2 розділу IV Положення № 10-1 до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема:
Згідно з п. 3 розділу IV Положення № 10-1 відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Як вбачається з довідки за формою ОК-5 (персоніфіковані відомості), даних про спецстаж позивача (тобто, відомостей про те, що у вказані періоди позивач працював повний робочий день за професіями (на роботах), віднесених до Списку № 2) за періоди з 1 січня 2000 року по 19 листопада 2000 року, з 1 січня 2001 року по 26 лютого 2001 року, з 24 листопада 2014 року по 11 березня 2015 року Реєстр не містить (а.с. 109-117).
Також матеріали пенсійної справи позивача не містять уточнюючих довідок про підтвердження, що у вказані періоди позивач працював повний робочий день на роботах/за професією, віднесеною до Списку № 2.
Отже, наявними у пенсійній справі матеріалами (документи, надані позивачем, та персоніфіковані відомості) не підтверджено наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 1 січня 2000 року по 19 листопада 2000 року, з 1 січня 2001 року по 26 лютого 2001 року, з 24 листопада 2014 року по 11 березня 2015 року.
Також довідка ОК-5 не містить відомостей про те, що у періоди з 20 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року, з 1 березня 2022 року по 31 липня 2022 року позивач працював повний робочий день за професіями (на роботах), що включені до Списку № 2). 
В уточнюючих довідках № 03.03.01-658/к від 4 липня 2024 року та № 03.03.01-2709/к від 30 грудня 2022 року, виданих ПРАТ “МК “АЗОВСТАЛЬ”, також вказано, що за період з 1 січня 2019 року по 15 червня 2022 року (в довідці № 03.03.01-2709/к – з 1 січня 2019 року по “теперішній час”) позивачем відпрацьовано за Списком № 2 фактично 3 роки 1 місяць 14 днів, що відповідає відомостям, наявним у довідці ОК-5 (а.с. 61, 63).
Таким чином, матеріали справи не підтверджують наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періодів його роботи з 20 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року, з 1 березня 2022 року по 31 липня 2022 року.
Разом із цим, період з 1 грудня 2015 року по 20 грудня 2015 року згідно із персоніфікованими даними підлягав зарахуванню відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком № 2.
Посилання відповідача на те, що з 1 по 20 грудня 2015 року мала місце перерва в атестації робочих місць за умовами праці (між прийняттям наказу про проведення атестації № 351 від 1 грудня 2010 року та прийняттям наступного наказу про атестацію № 593 від 21 грудня 2015 року пройшло більш, ніж 5 років) суд відхиляє, оскільки накази № 351 та № 593 стосуються атестації робочого місця/професії “електрозварника ручного зварювання”, а у період з 1 травня 2015 року по 11 жовтня 2016 року позивач працював “електрозварником” і у персоніфікованих даних професія “електрозварник”, за якою позивач працював (в т.ч. з 1 по 20 грудня 2015 року) атестована відповідно до наказу № 178 від 30 квітня 2015 року.
З довідки № 03.03.01-658/к від 4 липня 2024 року також вбачається, що вказаний період врахований ПРАТ “МК “АЗОВСТАЛЬ” (працедавцем) у пільговий стаж позивача (3 роки 8 місяців 16 днів: з 16 квітня 2015 року по 30 листопада 2015 року – 0 років 7 місяців 15 днів; з 1 грудня 2015 року по 20 грудня 2015 року – 0 років 0 місяців 20 днів; з 21 грудня 2015 року по 31 грудня 2018 року – 3 роки 7 місяців 26 днів).
Як наслідок, період роботи позивача з 1 по 20 грудня 2015 року неправомірно не врахований відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком № 2.
Щодо не врахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 року, з 26 жовтня 1989 року по 25 травня 1990 року, з 1 червня 1990 року по 15 жовтня 1990 року, з 1 листопада 1990 року по 25 січня 1991 року, з 11 лютого 1991 року по 19 листопада 1999 року, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Довідка ОК-5 не містить відомостей щодо спецстажу позивача за вказані періоди.
Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі – Порядок № 383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Згідно з п. 10 Порядку № 383 та п. 1 Порядку № 637 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно надати […] виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності […] відповідних записів у трудовій книжці.
Як встановлено судом, трудова книжка позивача не містить відомостей про зайнятість позивача у вказані періоди повний робочий день та про атестацію робочих місць (за періоди з 21 серпня 1992 року).
Також судом встановлено, що позивачем до заяви про призначення пенсії від 22 січня 2025 року ані уточнюючі довідки, ані копії наказів про проведення атестації робочих місць за вказані періоди не надавались.
Відповідно, надані позивачем документи не підтверджуть існування достатніх підстав для зарахування періодів роботи позивача з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 року, з 26 жовтня 1989 року по 25 травня 1990 року, з 1 червня 1990 року по 15 жовтня 1990 року, з 1 листопада 1990 року по 25 січня 1991 року, з 11 лютого 1991 року по 19 листопада 1999 року до його пільгового стажу.
Щодо неврахування до пільгового стажу позивача періодів навчання в середньому профтехучилищі № 13 м. Жданова Донецької області з 1 вересня 1983 року по 19 липня 1986 року та періоду служби в армії з 22 квітня 1986 року по 7 червня 1988 року, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, позивач з 1 вересня 1983 року по 21 квітня 1986 року навчався в середньому профтехучилищі № 13; здобув професію “електрогазозварник” (а.с. 68).
У період з 27 квітня 1986 року по 7 червня 1988 року ОСОБА_1 проходив військову службу в армії (а.с. 66-67).
Відповідно до п. “д” ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно зі ст. 38 Закону України “Про професійно-технічну освіту” від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання в професійно-технічному учбовому закладі зараховується в трудовий стаж учня, слухача, у тому числі в стаж роботи за фахом, яка надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу по придбаній професії не перевищує 3 місяці.
Відповідно до п. “в” ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до переліку видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, віднесено військову службу
Приписами ст. 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25 березня 1992 року № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20 грудня 1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби[…] зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, […] особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Отже, питання про зарахування до пільгового стажу позивача періодів його навчання у середньому профтехучилищі № 13 та проходження строкової військової служби підлягає вирішенню після вирішення питання про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 11 липня 1988 року по 13 жовтня 1989 року в Жданівському СУ-112 електрозварником ручної зварки.
Також суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 44 Закону № 1058-IV встановлено, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
25 листопада 2005 року постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок № 22-1).
Згідно з абз. 1 п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 (тут і надалі в редакції, яка була чинною станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) заява про призначення, перерахунок, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1) […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (орган, що призначає пенсію) […] Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України […].
Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: […] 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 […].
Згідно п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п. 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. У такому ж порядку підтверджується стаж роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів).
Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі – Порядок № 18-1), підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років за заявою особи (п. 11), яка звертається до Комісії з наміром підтвердити певний (пільговий) стаж її роботи через управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації).
Пунктом 1.8 розділу І Порядку № 22-1 встановлено, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі ч е р е з електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Відповідно до п. 3.3 розділу ІІІ Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, н а д а є […] д о п о м о г у особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.
Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Також суд зазначає, що 17 лютого 2022 року Верховною Радою України був прийнятий закон № 2073-ІХ “Про адміністративну процедуру” (набрав чинності 15 грудня 2023 року, далі - Закон № 2073-ІХ), який відповідно до ст. 1 регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 2073-ІХ: адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації (п. 1); адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб) (п. 3); адміністративна процедура - визначений законом порядок розгляду та вирішення справи (п. 5); […] особа - фізична особа […], (п. 8); процедурна дія - дія адміністративного органу, що вчиняється під час розгляду справи, але якою справа не вирішується по суті (п. 9); процедурне рішення - рішення адміністративного органу, що приймається під час розгляду справи, але яким справа не вирішується по суті (п. 10); […].
Отже, дія вказаного закону розповсюджується і на процедуру розгляду органами Пенсійного фонду України заяв громадян про призначення пенсії.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону № 2073-IX адміністративний орган забезпечує належність та п о в н о т у з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує в с і обставини, що мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону № 2073-ІХ адміністративний орган зобов`язаний адміністративний орган зобов`язаний у порядку, встановленому законом, забезпечувати реалізацію права особи на доступ до інформації, що пов`язана з прийняттям та виконанням адміністративного акта стосовно неї. Учасник адміністративного провадження має право знати про початок адміністративного провадження та про своє право на участь у такому провадженні, а також право на ознайомлення з матеріалами відповідної справи.
Згідно зі ст. 17 Закону № 2073-IX особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі д о прийняття адміністративного акта, який може н е г а т и в н о вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи (ч. 1). Адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків (ч. 2). Особа має право у передбаченому законом порядку витребовувати та/або надавати документи, а також інші докази, що стосуються обставин адміністративної справи (ч. 3).
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 2073-IX учасники адміністративного провадження (в тому числі особа, питання про право, свободу чи законний інтерес або обов`язок якої вирішується в адміністративному акті) мають право: […] 4) бути заслуханими адміністративним органом з питань, що є предметом адміністративного провадження, д о прийняття адміністративного акта, який може н е г а т и в н о вплинути на право, свободу чи законний інтерес такого учасника; 5) отримувати та надавати документи, інші докази, що стосуються обставин справи; […] 7) подавати клопотання про: […] в) витребування документів або відомостей, необхідних для розгляду та вирішення справи; […].
Частиною 1 ст. 47 Закону № 2073-IX встановлено, що під час підготовки справи до розгляду та вирішення, […] адміністративний орган встановлює наявність та достатність матеріалів у справі, а також за необхідності: 1) витребовує додатково документи та відомості, що перебувають у володінні органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, що належить до сфери його управління; 2) залучає до участі в адміністративному провадженні адресата, повідомляє йому правові підстави початку адміністративного провадження та можливі наслідки прийняття адміністративного акта; […] 5) надає учасникам адміністративного провадження можливість подати документи, клопотання, пояснення, зауваження, довести обставини, що мають значення для вирішення справи; […].
Відповідно до ст. 52 Закону № 2073-IX адміністративний орган […] повинен неупереджено дослідити в с і обставини справи, у тому числі ті, що є сприятливими, а також ті, що є несприятливими для учасників адміністративного провадження. Забороняється вимагати від учасника адміністративного провадження надання доказів […].
Проаналізувавши наведені норми Закону № 2073-IX, Закону № 1058-IV та приписи Порядку № 22-1, суд висновує, що відповідач при розгляді заяви позивача про призначення пенсії від 7 січня 2025 року та доданих до неї документів мав роз`яснити останній про недостатність наданих нею документів для зарахування до пільгового стажу спірних періодів її роботи та запропонувати надати додаткові документи - із роз`ясненнями які саме.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів, доказів роз`яснення позивачу його прав, які він має під час тривання адміністративної процедури з розгляду його заяви від 22 січня 2025 року про призначення пенсії.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що спірне рішення прийнято відповідачем із порушенням принципів адміністративної процедури, наведених у Законі № 2073-ІХ, а також без дотримання ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, п.п. 1.8, 3.3, 4.7 Порядку № 22-1, а тому підлягає скасуванню.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 242 КАС України у разі скасування […] індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Керуючись наведеними нормативно-правовими приписами, враховуючи встановлені обставини, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 22 січня 2025 року – із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 1 по 20 грудня 2015 року та із дотриманням норм Закону № 2073-ІХ, ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV та приписів п.п. 1.8, 3.3, 4.7 Порядку № 22-1.
Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.
Згідно з квитанцією про сплату № 9531-6180-2619-5390 від 6 лютого 2025 року та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у загальній сумі 1 211,20 грн (а.с. 23, 25).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог […].
Разом із цим згідно з ч. 8 ст. 139 КАС України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи наведене нормативно-правові приписи, беручи до уваги, що основні позовні вимоги позивача за висновком суду є такими, що підлягають задоволенню (визнання протиправним та скасування рішення), а позовні вимоги, у задоволенні яких суд вирішив відмовити, є похідними позовними вимогами, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати позивача зі сплати судового збору в повному розмірі, тобто у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802, зареєстроване місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7А) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 057150013136 від 29 січня 2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 січня 2025 року про призначення пенсії за віком – із зарахуванням до його пільгового стажу періоду з 1 по 20 грудня 2015 року та із дотриманням норм Закону України “Про адміністративну процедуру” від 17 лютого 2022 року № 2073-ІХ, ч. 3 ст. 44 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV, приписів пунктів 1.8, 3.3, 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1).
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802, зареєстроване місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Михайлик