Справа №: 398/2931/25	

провадження №: 2/398/271/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"22" січня 2026 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участю секретаря судового засідання Суржик І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрія в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 7298458 від 23.04.2024 року в розмірі 35 437,50 грн та судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.04.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 7298458 відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 13 500,00 грн, строком на 75 днів, тобто до 07.07.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №11-01/2024 та додаткову угоду, відповідно до яких ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема до відповідача за договором позики № 7298458 від 23.04.2024 року. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором позики в розмірі 35 437,50 грн, з яких: 13500,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15187,50 грн – сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 6750,00 грн – сума заборгованості за відсотками на прострочену позику.
Ухвалою суду від 26.06.2025 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
Ухвалою суду від 06.12.2025 року витребувано докази у справі.
29.10.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив у задоволені позову відмовити. Зазначив, що позивачем не надано доказів перерахування ОСОБА_1 коштів по кредитному договору № 7298458 від 23.04.2024р. Позивачем не надано доказів на підтвердження розрахунку заборгованості. Такі документи як розрахунковий документ (платіжне доручення, меморіальний ордер, тощо), виписка з банківського рахунку чи первинних документів бухгалтерського обліку, які б могли підтвердити наявність та розмір заборгованості за укладеним Кредитним договором позивачем до справи не надано. Крім того, відсутні будь-які технічні докази відправлення та введення коду саме ОСОБА_1 та не доведено належність номера телефону відповідачу. Всупереч вимогам закону, позивачем не зазначено повних реквізитів карткового рахунку відповідача, на який мали бути зараховані кошти.
30.10.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. Зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.Відповідач не спростував розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами, не надав власний розрахунок наявної заборгованості. Зазначив, що перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Враховуючи те, що заборгованість за договорами була нарахована первісним кредитором на підставі умов кредитного договору, та в подальшому дані нарахування було відступлено ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу - проценти за кредитними договорами є правомірно нарахованими відповідно до істотних умов кредитних договорів.
09.12.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких вказує на необґрунтованість позиції позивача та наполягає на відмові у задоволенні позову.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника, просив відмовити у задоволенні позивних вимог в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 23.04.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 7298458, який підписаний електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором w55320. Зазначений договір позики також містить графік обов`язкових платежів. Крім того, відповідачем електронним підписом підписано Паспорт позики.
Відповідно до 2.3.3, 2.3.4. відповідач отримала позику в розмірі 13 500,00 грн. Строк позики до 07.07.2024 року (75 днів).
Згідно з п. 2.4.1. Договору акційна процентна ставка, фіксована 1,42500% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позивальником умов оплати заборгованості за цією ставкою.
Відповідно до п. 2.4.2 Договору базова процентна ставка, фіксована: 1,50000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду, а також у разі продовження троку позики протягом першого розрахункового періоду.
Згідно з п. 2.4.3. Договору основна процентна ставка, фіксована 1,50000% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду.
Відповідно до п. 2.4.4 Договору денна процентна ставка, становить 0,57500% .
Згідно з п. 2.5. Договору позики позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. 
Пунктами 3.1. та 3.2, Договору позики визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику.
Згідно п. 3.2. Договору позики після спливу першого розрахункового періоду, у межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються на залишок суми позики за основою процентною ставкою в розмірі, визначеною п. 2.4.3.
ТОВ «МАНІФОЮ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за Договором позики № 7298458 від 23.04.2024 року виконало та надало їй кредит в сумі 13500,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» з сервісу онлайн платежів №2782_250122110241 від 22.01.2025.
Згідно з інформацією, наданою АТ «Укрсиббанк», вбачається, що банківська картка  НОМЕР_2 видана на ім`я відповідача, та відповідно до банківської виписки у період з 23.04.2024 року по 23.05.2024 року за рахунком відповідача проводилися операції, що підтверджують факт отримання та використання кредитних коштів.
11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №11-01/2024 та додаткову угоду, відповідно до яких ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 8від 17.10.2024 року до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 7298458.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 7298458 від 23.04.2024 року.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, у зв`язку з чим станом на 17.10.2024 року утворилась заборгованість за договором позики № 7298458 від 23.04.2024 року в розмірі 35 437,50 грн, з яких: 13500,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 15187,50 грн – сума заборгованості за відсотками за користування позикою, 6750,00 грн – сума заборгованості за відсотками на прострочену позику.
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Пунктом 2.3.4 договору позики передбачено, що строк позики до 07.07.2024 року (75 днів).
Доказів продовження строку кредитування в порядку, передбаченому цим договором, позивачем не надано.
За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №300/438/18.
В постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.
Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося і поза межами строку кредитування, що є неправомірним. 
Отже, сума заборгованості відповідача за кредитним договором в частині заборгованості за відсотками за користування кредитом підлягає перерахунку наступним чином: 13 500,00 грн. (тіло кредиту) х 0,57500 % (відсоткова ставка в день) : 100% х 75 днів (строк кредитування) = 5821,88грн, що узгоджується з умовами кредитування та погодженим сторонами графіком платежів до договору позики.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 500,00 грн та за відсотками за користування кредитом в розмірі 5821,88 грн, а всього – 19321,88 грн.
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з необґрунтованістю нарахування відсотків за користування кредитом після закінчення строку кредитування.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог (54,52%), в розмірі 1650,98грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 – 81, 141, 258, 259, 263 – 265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за договором позики № 7298458 від 23.04.2024 року станом на 17.10.2024 року в загальному розмірі 19321 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять одну) грн 88 коп,яка складається з:
13500,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 
5821,88 грн – сума заборгованості за відсотками.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) судовий збір в розмірі 1650 грн 98 коп.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 22 січня 2026 року.

Суддя Л.І. Стручкова