П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/6295/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С. 
Суддя-доповідач - Шидловський В.Б. 
10 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Шидловського В.Б. 
суддів: Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Решкатюк Л.O., 
представника позивача: Бартащук К.В.
представника відповідача: Ткачук Н.І.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Хмельницького комунального підприємство "Електротранс" та Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Хмельницького комунального підприємства "Електротранс" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2025 року Хмельницьке комунальне підприємство "Електротранс" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №5408/2201-0701 від 13.03.2025 в частині завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за три квартали 2024 на суму 29602410 грн., №5409/2201-0701 від 13.03.2025 в частині заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за три квартали 2024 на суму 4078758 грн., №5410/2201-0701 від 13.03.2025 в частині заниження чистого прибутку, що підлягає сплаті до місцевого бюджету в сумі 4187936 грн., №5411/2201-0701 від 13.03.2025 в частині заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 277613 грн., №5412/2201-0701 від 13.03.2025, прийняте у зв`язку з нереєстрацією податкових накладних на суму ПДВ 199833,33 грн. та 777880 грн., №0054282408 від 13.03.2025, прийняте у зв`язку з несвоєчасним перерахуванням ПДФО, №0054322408 від 13.03.2025, прийняте у зв`язку з несвоєчасним перерахуванням військового збору.
В обґрунтування позову зазначає, що контролюючий орган під час документальної перевірки дійшов помилкових висновків щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема щодо завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток, заниження чистого прибутку, що підлягає сплаті до місцевого бюджету, порушення порядку реєстрації податкових накладних, несвоєчасного перерахування ПДФО та військового збору. Позивач посилається на дотримання ним вимог законодавства та правил податкового та бухгалтерського обліку, з огляду на що вважає висновки перевірки та спірні рішення протиправними.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми "П" від 13.03.2025 №5408/2201-0701:
- в частині висновків про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, за рахунок заниження на 18710564 грн. інших операційних доходів внаслідок невключення до їх складу доходу від безоплатно одержаного активу (грошових коштів у сумі 40721580 грн. до статутного капіталу);
- в частині висновків про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, за рахунок завищення фінансових витрат у 1 півріччі 2024 у сумі 648752 грн. через віднесення до їх складу понесених витрат, що підлягають капіталізації.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 13.03.2025 №5410/2201-0701:
- в частині висновків про заниження частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до місцевого бюджету, за рахунок заниження на 4121843 грн. (включаючи суму податку 3747130 грн., штрафну санкцію 374713 грн.) інших операційних доходів доходу від безоплатно одержаного активу - грошових коштів (незареєстрованого статутного капіталу, який зафіксований в установчих документах підприємства та не зареєстровано державним реєстратором всього у сумі 40721580 грн.)
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 13.03.2025 №5409/2201- 0701.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення, в частині задоволення позовних вимог, та ухвалити в цій частині нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу подав також і позивач, у якій він просить скасувати оскаржуване рішення, в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційних скаргах.
В судовому засіданні представник позивача доводи своєї апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції – скасувати. Проти задоволення вимог апеляційної скарги відповідача заперечила. 
Представник податкового органу в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції – скасувати. Проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечила. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі наказу від 29.10.2024 №4693-П проведено документальну планову виїзну перевірку Хмельницького комунального підприємства "Електротранс" з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2024, та за період з 01.01.2011 по 30.09.2024 з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
За результатами перевірки складений акт від 07.02.2025 №2863/22-01-07-01/03328646, яким встановлені, зокрема, порушення вимог:
- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, ст.138 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п.1,2 ст.6, ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 №996-XIV (із змінами та доповненнями); п.2.1, п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, п.5 П(С)БО 11 “Зобов`язання”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306; п.5, п7 П(С)БО 15 “Дохід”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п.17, п.20, п.27 П(С)БО 16 “Витрати” затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 за №27/4248, в результаті чого занижено податок па прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну 4113879 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 35121 грн., за три квартали 2024 на суму 4078758 грн. та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за три квартали 2024 у сумі 29602 410 грн.;
- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України; пункту 35 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України, пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 (із змінами і-доповненнями); платником занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до місцевого бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, на загальну суму 4207451 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 19512 грн., три квартали 2022 на суму 412774 грн., 2022 рік на суму 440808 грн., 2023 рік на суму 3747130 грн., 1 півріччя 2024 на суму 64875 грн.;
- п.44.1 ст.44, п.198.3, абз.“б”, “г” п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 277613 грн., в тому числі за липень 2021 у сумі 199833 грн, листопад 2022 у сумі 77780 грн.;
- п.201.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу, п.11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зокрема не складено та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 31.07.2021 на суму постачання без ПДВ 999166,67 грн. ПДВ 199833,33 грн. та від 30.11.2022 на суму постачання без ПДВ 388 900 грн. ПДВ 77780 грн.;
- п.51.1 ст.51, п.п."а", п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України та абз.4 п.3.1, п.3.6 ст.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №4 від 13.01.2015; встановлені порушення у 2-4 кварталах 2017, в 1-4 кварталах 2018, в 1-4 кварталах 2019, в 1,2 кварталах 2020, в 2, 3 кварталах 2021, в 2-4 кварталах 2023, в 2 кварталі 2024, зокрема невірно відображені за ознакою доходу 157 нараховані та виплачені суми доходу фізичним особам за договорами цивільно-правового характеру, що призвело до зменшення податкових зобов`язань;
- п.54.2 ст.54, абз.а) п.176.2 ст.176 та пп.168.1.2 п.168.1, ст.168 Податкового кодексу України, зокрема несвоєчасно перерахований податок на доходи з фізичних осіб з заробітної плати на загальну суму 1368589,84 грн., а саме за: березень 2018 - 15474,18 грн., квітень 2018 - 71003,54 грн., травень 2018 - 24202,71 грн., червень 2018 - 27915,98 грн., серпень 2018 - 82311,36 грн., вересень 2018 - 94547,32 грн., травень 2019 - 19501,38 грн., липень 2019 - 103988,15 грн., серпень 2019 - 59600,12 грн., вересень 2019 - 104248,99 грн., грудень 2019 - 16656,77 грн. червень 2023 - 62815,79 грн., липень 2023 - 222128,43 грн., жовтень 2023 - 54967,83 грн., листопад 2023 - 61868,28грн., січень 2024 - 40106,72 грн., лютий 2024 - 41656,95 грн., березень 2024 - 42074,98 грн., травень 2024 - 93054,40 грн., липень 2024 - 47391,90 грн., серпень 2024 - 83074,07 грн.;
- пп.168.1.2, п.168,1 ст.168, абз.“а” п.176.2 ст.176, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 Податкового кодексу України, несвоєчасно перерахований військовий збір з заробітної плати (авансу) на загальну суму 163110,20 грн., а саме за: квітень 2018 - 927,24 грн., липень 2018 - 2039,64 грн., серпень 2018 - 4793,31 грн., вересень 2018 - 7889,30 грн., лютий 2019 - 14849,77 грн., травень 2019 - 1408,61 грн., липень 2019 - 8308,20 грн., серпень 2019 - 4532,62 грн., вересень 2019 - 52601,80 грн., листопад 2019 - 817,35 грн., лютий 2020 - 4545,64 грн., грудень 2019 - 16656,771 грн., червень 2023 - 1987,79 грн., липень 2023 - 17768,17 грн., грудень 2023 - 1049,57 грн., січень 2024 - 479,53 грн., лютий 2024 - 2871,83 грн., березень 2024 - 4299,23 грн., квітень 2024 - 3245,91 грн., травень 2024 - 6845,06 грн., червень 2024 - 8410,27 грн., липень 2024 - 4791,10 грн., серпень 2024 - 8648,26 грн.
На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийняті спірні податкові повідомлення - рішення від 13.03.2025: №5408/2201-0701, №5409/2201-0701, №5410/2201-0701, №5411/2201-0701, №5412/2201-0701, №0054282408, №0054322408. 
У подальшому заперечення платника податків на зазначений акт перевірки залишені без задоволення, а податкові повідомлення - рішення залишені без змін.
Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з часткової обґрунтованості та часткової доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Платники податку на додану вартість, об`єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 ПК України.
Статтею 3 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні” визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, гуртуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга статті 3 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні”).
За приписами частини першої статті 1 Закону № 996-XIV, зокрема, передбачено, що документ, який містить відомості про господарську операцію є первинним документом.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону № 996-XIV).
Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону № 996-XIV, є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.
Також, положеннями частини першої статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні” визначено, що господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Підпунктом 14.1.185 п.14.1. ст.14 ПК України встановлено, що постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності. Відповідно до п.п.14.1.202 п.14.1. ст.14 ПК України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Відповідно до пункту 44.1. статті 44 ПК України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 185.1 статті 185 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно із пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.14.1.156 ст.14 ПК України)
Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 статті 198 ПК України).
Згідно із п.198.3 статті 198 ПК України зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, у тому числі, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Положеннями п.198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 статті 201 цього Кодексу
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п.201.1 статті 201 ПК України).
Відповідно до п.201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 статті 201 ПК України).
При цьому, згідно із п.200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно із пунктом 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200- 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Отже бюджетному відшкодуванню за заявою платника підлягає сума податку, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
У постановах Верховного Суду від 28.04.2020 (справа № 826/15568/16), від 10.04.2020 (справа № 808/954/17), від 06.03.2020 (справа №803/13/16) викладена правова позиція, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності. Отже, фактичне постачання товарів в межах відповідної угоди повинне розглядатися судами як самостійний предмет дослідження. При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності. Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).
Згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 826/18485/15, висновок суду про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19, виснувала, зокрема, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.
Такий висновок Велика Палата зробила, застосувавши норму частини восьмої статті 9 Закону № 996-XIV, згідно з якою відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Цю норму Велика Палата тлумачила як таку, в якій відображено принцип індивідуальної відповідальності платника податків за внесення недостовірних відомостей до первинних документів.
Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі лише наявність вироку щодо контрагента платника податків, факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
З метою перевірки реальності господарських операцій позивача з контрагентом, судом було досліджено надані сторонами документи та встановлено наступне.
1. Податкове повідомлення - рішення №5408/2201-0701 (стосовно встановленого завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 29 602 410 грн.)
Зі змісту акту перевірки встановлено, що перевіркою виявлені порушення платником вимог п.п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, ст.138 ПК України, п.2 ст.3, п.1,2 ст.6, ст.9
Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 №996-ХІV (із змінами та доповненнями); п.2.1, п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, п.5 П(С)БО 11 “Зобов`язання”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20; п.5, п.7 П(С)БО 15 “Дохід”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п.17, п.20, п.27 П(С)БО 16 “Витрати”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 №318, в результаті чого завищене від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за три квартали 2024 в сумі 29 602 410 грн.
На вчинення цього порушення мали вплив встановлені під час перевірки:
- заниження інших операційних доходів доходу від безоплатно одержаного активу - автобусів, усього на суму 3 919 132 грн.;
- заниження інших операційних доходів - доходу від безоплатно одержаного активу - деталей та приладдя для автотранспортних засобів, всього в сумі 3974256 грн. (3 983 236 грн. - 8980 грн. за 2017) та доходу від безоплатно одержаного активу - ремонтних робіт покрівель всього в сумі 943429 грн. (1 129 566 грн. - 186137 грн. за 2017 );
- заниження інших операційних доходів за рахунок доходу від безоплатно одержаного активу - грошових коштів, одержаних від власника в якості статутного внеску для збільшення статутного капіталу - всього в сумі 40 721 580 грн.;
- завищення інших операційних витрат за рахунок встановлених відхилень між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками інших операційних витрат: у рядку 2180 “Інші операційні витрати” Звіту про фінансові результати (ф.2) за 2023 всього в сумі 751 824 грн.;
- завищення фінансових витрат у 1 півріччі 2024 в сумі 648752 грн. за рахунок віднесення до їх складу понесених витрат, що підлягають капіталізації (включення фінансових витрат до собівартості кваліфікаційного активу Модернізація громадського транспорту у м.Хмельницький та транспортного депо);
- завищення різниць, на які збільшується фінансовий результат у рядку 1.1.1. - “Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу ІІІ ПК України)” в сумі 1303205 грн., у тому числі за 2018 в сумі 1303205 грн. у зв`язку з невірним декларуванням у рядку 1.1.1. суми амортизації, які віднесено до складу витрат відповідно до даних бухгалтерського обліку та відомостей по амортизації основних засобів (бухгалтерський облік).
1.1 Заниження інших операційних доходів за рахунок доходу від безоплатно одержаного активу - автобусів, усього на суму 3 919 132 грн.
Судом зі змісту акту перевірки та інших документів у справі встановлене відображення за даними податкового органу заниження ХКП “Електротранс” інших операційних доходів рядка 2120 Звіту про фінансові результати (форма №2) усього в сумі 3919132 грн. в результаті невіднесення до їх складу безоплатно одержаного активу - автобусів, щодо яких задокументоване придбання їх у ТОВ “ТД Євромоторс” (36830584). Перевіркою встановлено, що господарська операція з придбання у ТОВ “ТД Євромоторс” автобусів не мала реального характеру, оскільки не супроводжувалась складанням достовірних первинних документів, які б підтверджували вартість операцій з придбання транспортних засобів. Перевіркою встановлене документальне оформлення господарської операції та її відображення у регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності.
Зі змісту акту перевірки та інших документів, що знаходяться у справі, встановлено, що ХКП “Електротранс” та ПП “Торговий Дім “Євромоторс” укладений договір про закупівлю №348 від 21.07.2022, відповідно до умов якого ПП “Торговий Дім “Євромоторс” зобов`язалось закупити для ХКП “Електротранс” 5 автобусів SOLARIS URBINO 12. 
Вказану господарську операцію супроводжувало складання таких документів, як акт прийому - передачі від 21 липня 2022 п`яти автобусів SOLARIS URBINO 12, комплектуючих до них та супровідної документації, платіжні доручення, зі змісту яких вбачається, що ХКП “Електротранс” у період з 28.07.2022 по 31.12.2022 провів оплату за автобуси на рахунок ПП “Торговий Дім “Євромоторс” в загальній сумі 3799131,58 грн., а також видаткова накладна №52 від 21.07.2022. На постачання автобусів ПП “Торговий Дім “Євромоторс” зареєстровано податкову накладну №264 від 21.07.2022 та здійснено передпродажну підготовку автобусів на загальну вартість робіт 360019 грн.
У той же час, під час перевірки контролюючому органу стали відомі обставини, які відображені у матеріалах кримінального провадження №12022240000000401 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 Кримінального кодексу України, щодо придбання ХКП "Електротранс" автобусів, а також документи, які свідчать про наявність ознак, які вказують на відсутність реального характеру такої господарської операції. 
Так, під час перевірки за результатами аналізу документів платника та документів, які містяться у матеріалах кримінального провадження, було встановлено, що ПП “Торговий Дім “Євромоторс” автобуси SOLARIS URBINO 12 у кількості 5 одиниць були придбані на підставі договорів купівлі-продажу, укладених із ПП “ЛЕОН-ПОДІЛЛЯ”, яке здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договорів комісії, укладених з власниками транспортних засобів.
Між ПП “ЛЕОН-ПОДІЛЛЯ” (комісіонер) та ПП “Торговий Дім “Євромоторс” (покупець) були укладені договори купівлі-продажу транспортних засобів: договір №2098 від 05.07.2022 про передачу транспортного засобу марки SOLARIS модель URBINO 12, 2004 року випуску, колір - білий, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за Власником (Комітентом за договором комісії) транспортного засобу 17.06.2022; договір №2093 від 05.07.2022 про передачу транспортного засобу марки SOLARIS модель URBINO 12, 2006 року випуску, колір - синій, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , зареєстрований за Власником (Комітентом за договором комісії) транспортного засобу 22.06.2022; договір №2094 від 05.07.2022 про передачу транспортного засобу марки SOLARIS модель URBINO 12, 2006 року випуску, колір - синій, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 , номерний знак НОМЕР_9 , зареєстрований за Власником (Комітентом за договором комісії) транспортного засобу 16.06.2022; договір №2097 від 05.07.2022 про передачу транспортного засобу марки SOLARIS модель URBINO 12, 2005 року випуску, колір - синій, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 , номерний знак НОМЕР_12 , зареєстрований за Власником (Комітентом за договором комісії) транспортного засобу 21.06.2022; договір №2096 від 05.07.2022 про передачу транспортного засобу марки SOLARIS, модель URBINO 12, 2005 року випуску, колір - жовтий, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_13 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_14 , номерний знак НОМЕР_15 , зареєстрований за Власником (Комітентом за договором комісії) транспортного засобу 22.06.2022.
Стосовно усіх п`яти транспортних засобів продавець виконав передпродажну підготовку. За домовленістю сторін ціна транспортних засобів складала 640 000 грн. за одиницю. Реалізація транспортних засобів ПП “ЛЕОН-ПОДІЛЛЯ” (Комісіонер) здійснювалась ним на підставі попередньо укладених договорів комісії від 04.07.2022: №2098 з власником транспортного засобу ОСОБА_1 , №2093 з власником транспортного засобу ОСОБА_2 , №2094 з власником транспортного засобу ОСОБА_3 , №2097 з власником транспортного засобу ОСОБА_4 , № НОМЕР_16 з власником транспортного засобу ОСОБА_5 . За виконання Комісіонером його безпосередніх обов`язків за цими договорами комітенти зобов`язувались сплати комісіонеру комісійну плату у розмірі 700 грн. кожен.
Водночас, безпосередньо між вказаними фізичними особами та ПП “Торговий Дім “Євромоторс”, від імені якого діяв директор Пшеничний Олександр Петрович, також були укладені договори купівлі-продажу цих же автобусів від 04.07.2022, відповідно до умов яких фізичні особи - продавці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 продавали ПП “Торговий Дім “Євромоторс” зазначені вище автобуси ціною за одиницю 640 000 грн. ПП “Торговий Дім “Євромоторс” здійснював оплату вказаним фізичним особам готівковими коштами в загальній сумі 598500 грн. кожному.
Податковим органом були отримані відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, поданими підприємством до контролюючого органу та відображені у додатку 1 ДФ “Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку”, з яких встановлено, що фізичні особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 є працівниками ПП “Торговий Дім “Євромоторс” та у період здійснення операцій з реалізації транспортних засобів отримували на вказаному підприємстві виплати з ознакою доходу 101 “заробітна плата”. Крім того, ОСОБА_3 на момент вчинення господарських операцій був керівником ПП “Торговий Дім “Євромоторс”, тобто укладав договір одночасно і як представник підприємства ( покупця) і як продавець транспортного засобу, що не відповідало визначеним законом засадам господарських відносин.
Зі змісту матеріалів кримінального провадження було встановлено, що 5 автобусів SOLARIS URBINO 12 були завезені на територію України фізичними особами (водіями) згідно з довіреностями, виданими їм зазначеними вище особами (у тому числі працівниками ПП “Торговий Дім “Євромоторс”). Під час митного оформлення згідно з митними деклараціями ціна товару була заявлена на рівні 5000 PLN (курс валюти 6,8699 грн.) за кожен автобус, сума сплачених митних платежів (ПДВ, мито, акцизний податок) за кожну одиницю становила 244947,37 грн., статистична вартість 197889, 30 грн.
Водночас, згідно із відомостями, отриманими з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, поданими підприємством до контролюючого органу та відображених у додатку 1 ДФ “Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку”, фізичні особи (водії), якими були завезені пасажирські автобуси на територію України: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є працівниками ХКП “Електротранс” та у період здійснення цих операцій отримували на підприємстві виплати з ознакою доходу 101 “заробітна плата”. ОСОБА_9 , крім того, на момент вчинення операцій був керівником ХКП “Електротранс” та укладав від імені підприємства договори купівлі-продажу пасажирських автобусів із ПП “Торговий Дім “Євромоторс”.
Ці обставини також вбачаються з окремих письмових пояснень, отриманих в ході допитів в межах розслідування кримінального провадження, тоді як інша частина згаданих осіб відмовились надавати пояснення щодо вказаних обставин.
Отже, зі змісту досліджених судом та під час перевірки документів вбачається, що відповідно до митних декларацій та інших супровідних документів автобуси були завезені на територію України працівниками ХКП “Електротранс” за участі безпосередньо його керівника, згодом оформлені на працівників та керівника ПП “Торговий Дім “Євромоторс”, з яким у подальшому позивач здійснив господарську операцію щодо придбання цих же транспортних засобів.
Як випливає зі змісту описаних вище обставин та доказів, КХП “Електротранс” фактично оформлено придбання 5 автобусів SOLARIS URBINO 12 у ПП “Торговий Дім “Євромоторс” на загальну суму 3 919 000 грн. У той же час, фактурна (контрактна) вартість автобусів, яка зазначалась у ВМД, під час ввезення їх на територію України, становила 5000 zl за 1 одиницю, тобто ціна одного транспортного засобу становила у дійсності 34349 грн., а вартість 5 пасажирських автобусів - 171 745 грн.
Вказане, а також те, що у операціях купівлі - придбання автобусів брали участь ряд проміжних учасників (посередників), частина з яких є прямо пов`язаними як з позивачем, так і з його контрагентом трудовими відносинами, на думку суду свідчить на користь обґрунтованих сумнівів у реальному характері господарської операції з придбання позивачем транспортних засобів саме у ПП “Торговий Дім “Євромоторс”. 
Суд вважає правомірним висновок податкового органу про те, що оскільки відсутній достовірний факт формування відповідного активу внаслідок реального його придбання у іншого учасника відносин, для цілей бухгалтерського обліку такий актив вартістю 3919132 грн. є отриманим безоплатно, отже є доходом у розумінні п.5 П(С)БО 15 “Дохід”. З урахуванням цього, правомірним є висновок перевірки про те, що ХКП “Електротранс” безпідставно занижено інші операційні доходи в результаті невіднесення до їх складу доходу від безоплатно одержаного активу на загальну суму 3919132 грн.
Висновки контролюючого органу в цій частині суд вважає підтвердженими. 
1.2 Заниження інших операційних доходів доходу від безоплатно одержаного активу - деталей та приладдя для автотранспортних засобів всього на суму 3974256 грн. (3 983 236 грн. - 8980 грн. за 2017)
Судом встановлено, що під час перевірки перевірялись господарські операції з постачання (продажу) ФОП ОСОБА_10 на адресу позивача деталей та приладдя для автотранспортних засобів на загальну суму 3983236 грн. на предмет їх реального характеру. 
Під час перевірки надані позивачем та досліджені податковим органом договори поставки №192 від 24.07.2017, №95 від 02.05.2019, №67 від 16.03.2020, №48 від 01.02.2021, №451 від 29.12.2021, видаткові накладні на загальну суму 3983236 грн. у т.ч. ПДВ 0 грн. з різною номенклатурою запчастин до автобусів та тролейбусів, платіжні інструкції на загальну суму 3985746 грн., які підтверджують оплату від ХКП “Електротранс” на адресу ФОП ОСОБА_10 .
До перевірки не надані товарно-транспортні накладні (ТТН) або інші товаросупровідні документи, які підтверджували транспортування товарів від постачальника до позивача, у тому числі пункти навантаження/розвантаження запчастин. Також не були надані документи щодо походження, що не давало можливості ідентифікувати виробників та відповідно походження товарів.
Крім того, перевіркою встановлено і підтверджується наявними у справі доказами (відомостями про об`єкти оподаткування), що у ФОП ОСОБА_10 у власності зареєстрований лише гараж, тоді як інші об`єкти оподаткування, у тому числі складські приміщення, відсутні.
Верховний Суд у постанові від 04.07.2022 у справі №816/4509/15 зазначає, що хоча ТТН і не є первинним документом, проте коли спір стосується встановлення реальності господарської операції, її наявність та належне оформлення є належним доказом переміщення товару, враховуючи, що перевезення є одним з етапів поставки. Це стосується й інших документів, які повинні супроводжувати поставку відповідно до правових норм, умов договору або загальної практики, зокрема паспортів (сертифікатів) якості (відповідності) товару (продукції). Відсутність такого документа або суттєві недоліки в його оформленні ставить під сумнів реальний характер господарської операції, особливо з урахуванням інших обставин, які свідчать про її безтоварність.
У постанові від 19.09.2023 у справі №809/2970/14 Верховний Суд зазначає, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які повинні бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами, і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.
Отже, до перевірки не були надані первинні документи, які доводять переміщення/перевезення товарів від ФОП ОСОБА_10 (Луганська область) до ХКП “Електротранс”, а також дають можливість безумовно ідентифікувати джерела походження товарів (активів), їх виробників та постачальників, внаслідок чого реальний характер вчинених операцій підтвердити не є можливим, що призводить до висновку про заниження операційних доходів на загальну суму 3983236 грн. Висновки контролюючого органу в цій частині суд вважає підтвердженими.
1.3. Заниження інших операційних доходів доходу від безоплатно одержаного активу - ремонтних робіт покрівель від ФОП ОСОБА_11 всього в сумі 943429 грн. (1129 566 грн. - 186137 грн. за 2017 рік)
Судом встановлено, що під час перевірки перевірялись господарські операції з постачання (надання послуг) ремонтних робіт покрівель на загальну суму 1129566 грн. ФОП ОСОБА_11 на адресу ХКП “Електротранс”.
Перевіркою було встановлено відсутність у постачальника активів на момент здійснення робіт, відсутність джерел походження активів та неможливість фактичного виконання цих робіт.
ХКП “Електротранс” до перевірки надані договори від 09.10.2017 №296, від 12.09.2018 №243, від 22.06.2018 №167, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3, акт приймання будівельних робіт форми КБ-2В, локальні кошториси на будівельні роботи.
Як вбачається з висновків акту перевірки, відповідно до наданих актів приймання - передачі виконаних будівельних робіт зазначені роботи повинні були виконуватись більшою кількістю працівників, аніж та, яка була у розпорядженні підрядника.
Водночас, згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця ОСОБА_11 за 2017, 2018, 2019 задекларовано фактичну чисельність найманих працівників у звітному періоді (осіб) у кількості 0 осіб, а у 2020 році - 3 особи. Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2017-2019 не подавались, виплати найманим працівникам відсутні.
Згідно з податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, відсутні задекларовані суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і суми утриманого з них податку з ознакою доходу 157. Зазначене спростовує ту обставину, що до виконання робіт могли залучатись інші особи (а не наймані працівники підрядника).
Крім того, безпосередньо зі змісту договору про виконання робіт вбачається, що підрядник зобов`язується виконати роботи своїми силами. Зі змісту інших документів, наданих до перевірки, також не вбачаються ознаки залучення до виконання вказаних робіт будь - яких субпідрядних організацій або інших осіб на підставі цивільно - правових угод. Представник позивача в судовому засіданні також не зміг надати чіткі пояснення з приводу того, чи залучались ФОП ОСОБА_11 до виконання робіт інші особи. 
Відповідно до відомостей про об`єкти оподаткування за ФОП ОСОБА_11 зареєстрована лише земельна ділянка для ведення товарного виробництва, інші основні засоби відсутні.
З огляду на вказане, суд погоджується з сумнівами контролюючого органу щодо можливості самостійного виконання ФОП ОСОБА_11 визначеного у первинних документах обсягу робіт з урахуванням кількості працюючих робітників і наявних основних засобів. 
Відтак, наявними у справі документами не підтверджується можливість здійснення ФОП ОСОБА_11 господарських операцій з виконання ремонтних робіт покрівель на загальну суму 1129566 грн., внаслідок чого перевіркою констатовано заниження інших операційних доходів рядка 2120 “Інші операційні доходи” Звіту про фінансові результати (форма №2) в сумі 1129566 грн. Висновки контролюючого органу в цій частині суд вважає підтвердженими. 

1.4 Завищення інших операційних витрат за рахунок встановлених відхилень між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками інших операційних витрат, а саме у рядку 2180 “Інші операційні витрати” Звіту про фінансові результати за 2023 рік всього в сумі 751824 грн.
Пунктом 44.1 статті 44 ПКУ передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Відповідно до п.44.2 ст.44 ПКУ для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно із п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до вимог Закону №996 відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку. У ст.2 Закону №996 визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Відповідно до вимог п.3.2 ст.3 цього Закону, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Повне та достовірне відображення платником податків результатів господарської діяльності виключає наявність розбіжностей між первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку та даними фінансової звітності. Отже, дані фінансової звітності повинні відповідати даним бухгалтерського обліку.
Перевіркою встановлено, що ХКП “Електротранс” завищено показники у рядку 2180 “Інші операційні витрати” Звіту про фінансові всього в сумі 751 824 грн., у тому числі за 2023 в сумі 751 824 грн. в результаті встановлених перевіркою розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками.
Під час перевірки правильності формування витрат на підставі кореспонденції рахунків (Дт 791 Кт 942, 943, 945, 947, 949, Дт 942 Кт 84, Дт 943 Кт 201, 209, 221,282, Дт 945 Кт 84, Дт 947 Кт 84, Дт 948 Кт 84, Дт 949 Кт 233, 801, 815, 816, 821, 831, 84) наданих ХКП “Електротранс” до перевірки, які наведені в додатку 7 до акта перевірки, визначені інші операційні витрати за 2023 рік у сумі 24 476 176,18 грн. 
Натомість ХКП “Електротранс” у рядку 2180 “Інші операційні витрати” Звіту про фінансові результати задекларовані показники за 2023 рік у сумі 25 228 000,00 грн. В результаті порівняння встановлено розбіжність в частині завищення за 2023 рік у сумі 751 823,82 грн.
Зазначені розбіжності між даними фінансової звітності та первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку встановлені через відсутність (або ненадання до перевірки) окремих первинних документів бухгалтерського обліку. 
Верховний Суд у постанові від 03.08.2020 у справі №826/13307/18 вважав помилковим висновок судів попередніх інстанцій щодо протиправності рішення податкового органу лише через відсутність посилань на первинні документи, які підтверджують факти порушення податкового законодавства. З акта перевірки вбачається, що висновок контролюючого органу про заниження фінансового результату до оподаткування зроблений саме з огляду на невідповідність між розміром задекларованого позивачем доходу у податковій декларації та Звіті про фінансові результати та даними регістрів бухгалтерського обліку.
Отже, встановлена розбіжність між даними перевірки та даними платника мала місце саме через відсутність/ненадання до перевірки відповідних підтверджуючих документів, а не внаслідок застосування різних підходів до податкового чи бухгалтерського обліку.
Відтак, ХКП “Електротранс” в порушення вимог п.44.1, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.17, п.20. П(С)БО 16 “Витрати”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 №318, було завищено показники у рядку 2180 “Інші операційні витрати” Звіту про фінансові всього в сумі 751824 грн., у тому числі за 2023 рік у сумі 751824 грн. в результаті встановлених перевіркою розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками. Висновки контролюючого органу в цій частині суд вважає підтвердженими.
1.5. Заниження різниць на які збільшується фінансовий результат у рядку 1.1.1. “Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу III ПК України)” на суму 1303205 гри.
Перевіркою встановлено, що ХКП “Електротранс” занижено різниці, на які збільшується фінансовий результат рядка 1.1.1. “Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу ІІІ ПК України)” в сумі 1303204,85 грн., у зв`язку з невірним декларуванням у рядку 1.1.1. сум амортизації, які віднесено до складу витрат відповідно до даних бухгалтерського обліку та відомостей по амортизації ОЗ (бухгалтерський облік).
Так, сума нарахованої амортизації основних засобів та/або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за 2018 рік за даними перевірки становить 11184831,85 грн. Висновки зроблені на підставі аналізу оборотно - сальдових відомостей, журнал-ордерів, аналізів рахунків та карток по рахунках: 131 "Знос основних засобів", 132 "Знос інших необоротних матеріальних активів", 791 "Результат операційної діяльності", 792 "Результат фінансових операцій", 793 "Результат іншої діяльності", 831 "Амортизація основних засобів", 833 "Амортизація нематеріальних активів", первинних бухгалтерських документів, а саме: господарських договорів з покупцями та замовниками, актів виконаних робіт (наданих послуг), банківських виписок, касових документів, товарно-транспортних накладних, відомостей нарахування амортизації, банківських виписок та інших. 
У той же час, ХКП “Електротранс” до рядка 1.1.1. “Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України)” перенесено показник 9881627 грн., відповідно встановлене відхилення 1303204,85 грн.
Наявними у справі письмовими доказами вказане порушення і висновки перевірки у цій частині не спростовуються. Враховуючи викладене, ХКП “Електротранс” занижено різниці, на які збільшується фінансовий результат у рядку 1.1.1. “Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу ІІІ ПК України)” на суму 1303205 грн., у зв`язку з невірним декларуванням у рядку 1.1.1. сум амортизації, які віднесено до складу витрат відповідно до даних бухгалтерського обліку та відомостей по амортизації основних засобів (бухгалтерський облік). Висновки контролюючого органу в цій частині суд вважає підтвердженими.
1.6. Заниження інших операційних доходів за рахунок доходу від безоплатно одержаного активу - грошових коштів, одержаних від власника в якості статутного внеску для збільшення статутного капіталу - всього в сумі 40 721 580 грн.
Перевіркою встановлено, що ХКП “Електротранс” занижено інші операційні доходи в сумі 40721580 грн. в результаті невідображення у їх складі сум безоплатно отриманих активів - грошових коштів.
Судом зі змісту доказів встановлено, що ХКП “Електротранс” по рахунку 401 “Статутний капітал” відображене сальдо (К-т) станом на 31.12.2023 в сумі 149534429,14 грн, станом на 31.12.2023 - 189 037 869,14 грн., станом на 30.09.2024 - 190 256 009,14 грн. 
Перевіркою встановлено, що зареєстрований статутний капітал позивача станом на 30.09.2024 становить 149534429,14 грн. та сформовано (оплачено) в повному обсязі.
Згідно з Рішенням позачергової тридцять шостої сесії Хмельницької міської ради від 21.12.2023 №71 “Про збільшення розміру статутного капіталу Хмельницького комунального підприємства “Електротранс”, внесення змін до Статуту Хмельницького комунального підприємства “Електротранс” та затвердження нової редакції Статуту Хмельницького комунального підприємства “Електротранс”, вирішено збільшити розмір статутного капіталу Хмельницького комунального підприємства “Електротранс” на суму 39503440,00 грн. Згідно зі Статутом (нова редакція), затвердженим Рішенням позачергової тридцять шостої сесії Хмельницької міської ради від 21.12.2023 №71, передбачено, що статутний капітал комунального підприємства утворюється Власником та становить 189037869,14 гривень. Згідно з Рішенням тридцять дев`ятої сесії Хмельницької міської ради від 02.05.2024 №23 “Про збільшення розміру статутного капіталу Хмельницького комунального підприємства “Електротранс”, внесення змін до Статуту Хмельницького комунального підприємства “Електротранс” та затвердження нової редакції Статуту Хмельницького комунального підприємства “Електротранс”, вирішено збільшити розмір статутного капіталу Хмельницького комунального підприємства “Електротранс” на суму 1218140,00 грн. Згідно зі Статутом (нова редакція), затвердженим Рішенням позачергової тридцять шостої сесії Хмельницької міської ради від 02.05.2024 №23, статутний капітал комунального підприємства утворюється Власником та становить 190256009,14 гривень.
Внесення (отримання) грошових коштів від Виконавчого комітету Хмельницької міської ради підтверджується виписками по банківському рахунку від 12.12.2023 №834 на суму 39503440,00 грн., від 02.05.2024 №271 на суму 1218140,00 грн., разом на суму 40 721 580,00 грн.
Відповідно до ч.4 ст.78 Господарського кодексу України статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою. Джерелом наповнення статутного капіталу комунального підприємства є спеціальний фонд (бюджет розвитку) місцевого бюджету згідно п.2 ч.3 ст.71 Бюджетного кодексу України. Підставою для здійснення внеску за кошти місцевого бюджету є рішення місцевої ради про збільшення розміру статутного капіталу комунального підприємства. 
Відповідно до "Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій", затвердженої Наказом Мінфіну №291 від 30.11.1999 рахунок 40 "Зареєстрований (пайовий) капітал" призначений для обліку та узагальнення інформації про стан і рух статутного й іншого зареєстрованого капіталу, пайового капіталу підприємства відповідно до законодавства і установчих документів, а також внесків до оголошеного, але ще не зареєстрованого статутного капіталу.
За кредитом рахунку 40 "Зареєстрований (пайовий) капітал" відображається збільшення зареєстрованого і пайового капіталу, а також надходження внесків до оголошеного, але ще не зареєстрованого статутного капіталу, за дебетом - його зменшення (вилучення). Рахунок 40 "Зареєстрований (пайовий) капітал" має такі субрахунки: 401 "Статутний капітал" 402"Пайовий капітал" 403 "Інший зареєстрований капітал" 404 "Внески до незареєстрованого статутного капіталу.
Податковий орган виходить з того, що платежі, здійснені Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради для ХКП “Електротранс” в загальній сумі 40 721 580 грн., не є внесками в статут на момент відображення господарських операцій, оскільки частка в статутному капіталі ХКП “Електротранс” згідно з новою редакцією Статуту ХКП “Електротранс” від 21.12.2023 №71, визначена в сумі 189037869,14 грн., а також частка в статутному капіталі ХКП “Електротранс” згідно з новою редакцією Статуту ХКП “Електротранс” від 02.05.2024 №23 в сумі 190256009,14 грн., не відповідає розміру статутного капіталу, який був зафіксований на той момент в установчих документах підприємства та зареєстрований державним реєстратором.
Отже, податковий орган виходить з того, що одержані від міської ради кошти є не статутним внеском, а іншими операційними доходами, покликаючись при цьому на пункт 5 П(С)БО 15 “Дохід”, яким передбачено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Згідно з пунктом 7 П(С)БО 15 “Дохід” до складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.
Зважаючи на це, відповідач вважає, що отримані ХКП “Електротранс” платежі є безоплатно одержаним активом та підлягали відображенню у складі інших операційних доходів на момент їх отримання.
Суд вважає такі висновки помилковими з огляду на наступне.
На думку суду, комунальне підприємство не мало підстав відображати кошти на рахунку 401 "Статутний капітал" до моменту державної реєстрації змін до статуту, навіть якщо внесок був зазначений у проекті (новій редакції) статуту арифметично. Відповідно до зазначених вище норм рахунок 401 "Статутний капітал" призначений для обліку розміру статутного капіталу, зареєстрованого у встановленому законодавством порядку. Отже, на цьому рахунку відображається лише зареєстрований статутний капітал, підтверджений відповідними установчими документами та записом у ЄДР.
Відтак, оскільки підприємство відобразило такий внесок як статутний капітал до його реєстрації, зазначене могло кваліфікуватись як порушення вимог бухгалтерського обліку (завищення власного капіталу) або як помилка обліку, яка підлягає виправленню, або як недостовірне відображення структури власного капіталу у фінансовій звітності. Такі кошти могли бути тимчасово обліковані як внески, що підлягають реєстрації, або цільове фінансування з відповідними подальшими діями. 
Водночас, такі кошти не повинні були включатись до складу інших операційних доходів до моменту реєстрації змін до статуту.
Суд виходить з того, що кошти, які надходять від засновника (власника) як внесок до статутного капіталу, не є доходом підприємства, адже вони не збільшують економічні вигоди від звичайної діяльності і не є результатом господарської операції, що призводить до зростання власного капіталу за рахунок доходів (а лише змінюють структуру власного капіталу). Інакше кажучи, якщо кошти надані засновником (власником) саме як внесок до статутного капіталу, то навіть за відсутності формальної реєстрації, вони не змінюють свого правового змісту, адже це внесок у капітал, а не подарунок чи безоплатне надходження від сторонньої особи. Отже, економічно це не дохід, а збільшення власного капіталу (у майбутньому). У той же час, безоплатними вважаються ті активи, які отримано від третіх осіб, не пов`язаних із власністю підприємства, або без зобов`язання повернення або зустрічного надання. Внесок власника не відповідає цим ознакам, адже він здійснюється у межах корпоративних відносин, а не як “дарунок” чи “передача без компенсації”.
Відтак, кошти, внесені засновником до моменту державної реєстрації змін до статуту, для збільшення статутного капіталу, не визнаються безоплатно одержаними активами і не формують “інших операційних доходів”. Вони мають статус тимчасового внеску (неоплаченого капіталу) до моменту реєстрації.
Зважаючи на це, якщо підприємство помилково одразу відобразило кошти на рахунку 401, це помилка класифікації усередині власного капіталу, але не підстава для донарахування доходу чи податку на прибуток.
Висновки контролюючого органу в цій частині суд не вважає підтвердженими. 
1.7. Завищення фінансових витрат у 1 півріччі 2024 в сумі 648752 грн. за рахунок віднесення до їх складу понесених витрат, що підлягають капіталізації (включення фінансових витрат до собівартості кваліфікаційного активу Модернізація громадського транспорту у м.Хмельницький та транспортного ДЕПО)
Податковий орган виходив з того, що перевіркою встановлене завищення показника у рядку 2250 “Фінансові витрати” Звіту про фінансові всього в сумі 648 752 грн. за рахунок віднесення до їх складу понесених фінансових витрат, що підлягають капіталізації, тобто включення фінансових витрат до собівартості кваліфікаційного активу (модернізація громадського транспорту у м.Хмельницький та транспортного ДЕПО). Перевіркою встановлено віднесення ХКП “Електротранс” до складу фінансових витрат комісійних зобов`язань згідно з кредитним договором №53100 від 21.04.2023 в сумі 648752 грн. Контролюючий орган стверджує, що зважаючи на те, що будівництво об`єкту нерухомості потребує суттєвого часу (суттєвим вважається час, який становить більше, ніж 3 місяці), такий об`єкт нерухомості вважається кваліфікаційним активом. У той же час, фінансові витрати (проценти за кредитом) виникають у зв`язку залученням кредитних коштів, що безпосередньо спрямовуються на створення цього об`єкту нерухомості. Отже, ХКП “Електротранс” повинне було включати фінансові витрати, комісійні зобов`язання згідно з кредитним договором №53100 від 21.04.2023 до первісної собівартості об`єктів нерухомості та основних засобів, оскільки відповідно до умов договору кредитування здійснюється виключно з метою модернізації громадського транспорту у м. Хмельницький та транспортного ДЕПО.
Суд не погоджується з такими висновками, зважаючи на таке.
Судом встановлено, що фінансові витрати ХКП “Електротранс” включають комісійні платежі за кредитним договором №53100 від 21.04.2023, укладеним з Європейським банком реконструкції та розвитку.
Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку (наказ Мінфіну №291 від 30.11.1999) фінансові витрати обліковуються на рахунку 95 “Фінансові витрати”, а капітальні інвестиції обліковуються на рахунку 15 “Капітальні інвестиції”. 
Відповідно до п. 14.1.84 статті 14 Податкового кодексу України поняття кваліфікаційного активу застосовується у значенні, визначеному П(С)БО31 “Фінансові витрати”, згідно з яким кваліфікаційний актив - це актив, який обов`язково потребує суттєвого часу для його створення. Суттєвий час становить понад 3 місяці (п.1.6 Методичних рекомендацій №1300, затверджених наказом Мінфіну від 27.10.2000)
У той же час, на момент перевірки кошти за кредитним договором не були отримані, отже, витрати на комісійні платежі не могли бути капіталізовані, адже не призначались безпосередньо для фінансування кваліфікаційного активу.
Згідно з п.3 П(С)БО31 “Фінансові витрати”, капіталізація фінансових витрат здійснюється лише за умови, що вони безпосередньо пов`язані зі створенням кваліфікаційного активу. Отже, капіталізація фінансових витрат можлива тоді, коли кредитні кошти були безпосередньо використані для створення активу. Оскільки витрати стосувались комісійних платежів за зобов`язанням по кредиту, а не фінансування активу, вони не повинні були бути включені до капітальних інвестицій. З огляду на це, платник правомірно відобразив фінансові витрати у складі витрат поточного періоду. 
Висновки контролюючого органу в цій частині суд не вважає підтвердженими. 
Відтак, суд вважає висновки перевірки щодо завищення позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток частково правомірними, отже необхідно визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "П" від 13.03.2025 №5408/2201-0701 в частині висновків про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, за рахунок заниження на 18710564 грн. інших операційних доходів внаслідок невключення до їх складу доходу від безоплатно одержаного активу (грошових коштів в сумі 40 721580 грн. до статутного капіталу) та в частині висновків про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, за рахунок завищення фінансових витрат у 1 півріччі 2024 в сумі 648 752 грн. через віднесення до їх складу понесених витрат, що підлягають капіталізації.
Податкове повідомлення - рішення №5409/2201-0701 (4486634 грн., з них податкове зобов`язання 4078758 грн., штрафні санкції 407 876 грн.) прийняте на підставі висновків перевірки щодо заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 4078758 грн., у тому числі за три квартали 2024 на суму 4 078 758 грн.
Перевіркою повноти визначення податку на прибуток встановлено порушення: п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, ст.138 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п.1,2 ст.6, ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 №996-ХІУ (із змінами та доповненнями); п.2.1, п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, п.5 П(С)БО 11 “Зобов`язання”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306; п.5. п.7 П(С)БО 15 “Дохід”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п.17, п.20, п.27 П(С)БО 16 “Витрати” затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 за N 27/4248, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 4 078 758 грн., в тому числі за три квартали 2024 року на суму 4 078 758 грн. за рахунок:
- заниження інших операційних доходів за рахунок доходу від безоплатно одержаного активу - грошових коштів, одержаних від власника в якості статутного внеску для збільшення статутного капіталу - всього в сумі 40 721 580 грн.;
- завищення фінансових витрат в сумі 648 752 грн. за рахунок віднесення до їх складу понесених витрат, що підлягають капіталізації (включення фінансових витрат до собівартості кваліфікаційного активу Модернізація громадського транспорту у м.Хмельницький та транспортного ДЕПО)
Із висновками перевірки, які стосуються обґрунтування суті та змісту вказаних двох порушень суд не погоджується, про що детально зазначено вище. Зважаючи на це, висновок відповідача про заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, який випливає з тих же обставин та тих же досліджених доказів, теж є неправомірним, відтак податкове повідомлення - рішення №5409/2201-0701 підлягає скасуванню.
Податкове повідомлення - рішення №5410/2201-0701 (4606733 грн., з них податкове зобов`язання 4187939 грн., штрафні санкції 418794 грн.) стосується заниження частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до місцевого бюджету. 
Перевіркою встановлено, що в порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України; пункту 35 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України, пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011р. № 138 (із змінами і доповненнями), ХКП “Електротранс” занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до місцевого бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, всього в сумі 4 187 939 грн. (4207451 грн. - 19512 грн. за 2017) внаслідок заниження фінансового результату до оподаткування (прибутку) в результаті допущених порушень, відображених в п.3.1.1.1 розділу ІІІ акта перевірки, які впливають на визначення фінансового результату до оподаткування, чистого прибутку/збитку у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, а саме:
- заниження інших операційних доходів доходу від безоплатно одержаного активу - автобусів всього в сумі 3919132 грн.;
- заниження інших операційних доходів доходу від безоплатно одержаного активу - деталей та приладдя для автотранспортних засобів всього в сумі 3974256 грн. (3 983 236 грн. - 8980 грн. за 2017);
- заниження інших операційних доходів доходу від безоплатно одержаного активу - ремонтних робіт покрівель всього в сумі 943429 грн. (1 129 566 грн. - 186137 грн. за 2017);
- заниження інших операційних доходів за рахунок доходу від безоплатно одержаного активу - грошових коштів, одержаних від власника в якості статутного внеску для збільшення статутного капіталу - всього в сумі 40 721 580 грн.;
- завищення інших операційних витрат за рахунок встановлених відхилень між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками інших операційних витрат, а саме у рядку 2180 “Інші операційні витрати” Звіту про фінансові результати (ф.2) за 2023 всього в сумі 751 824 грн.;
- завищення фінансових витрат у 1 півріччі 2024 в сумі 648752 грн. за рахунок віднесення до їх складу понесених витрат, що підлягають капіталізації (включення фінансових витрат до собівартості кваліфікаційного активу Модернізація громадського транспорту у м. Хмельницький та транспортного ДЕПО)
Із висновками перевірки, які стосуються обґрунтування суті та змісту двох порушень (1.заниження інших операційних доходів за рахунок доходу від безоплатно одержаного активу - грошових коштів, одержаних від власника в якості статутного внеску для збільшення статутного капіталу - всього в сумі 40 721 580 грн., 2. завищення фінансових витрат у 1 півріччі 2024 в сумі 648752 грн. за рахунок віднесення до їх складу понесених витрат, що підлягають капіталізації (включення фінансових витрат до собівартості кваліфікаційного активу Модернізація громадського транспорту у м.Хмельницький та транспортного ДЕПО) суд не погоджується, про що детально зазначено вище. Зважаючи на це, висновок відповідача про заниження частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до місцевого бюджету, який випливає з тих же обставин та тих же досліджених доказів, також є неправомірним в частині, відтак податкове повідомлення - рішення №5410/2201-0701 підлягає частковому скасуванню.
Податкове повідомлення - рішення №5411/2201-0701 (305374,3 грн., з них податкове зобов`язання 277 613 грн., штрафні санкції 27 761,3 грн.)
Зазначене податкове повідомлення - рішення прийняте на підставі висновків перевірки щодо порушення платником п.44.1 ст.44, п.198.3, абз.“б” “г” п.198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого було занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 277 613 грн., у тому числі: за липень 2021 в сумі 199 833 грн., за листопад 2022 в сумі 77 780 грн. за рахунок вчинення таких порушень:
- ненарахування суми податку на додану вартість на вартість транспортного засобу, під час придбання якого суми податку на додану вартість були включені до податкового кредиту, та які використані в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до п.п.197.1.16 п.197.1. ст.197 ПК України;
- заниження податкових зобов`язань на суму 77 780 грн., у тому числі за листопад 2022 в результаті ненарахування їх на суму визнаної безнадійної заборгованості за товари, які не були поставлені, та відповідно не можуть бути використані у господарській діяльності платника
Що стосується нарахування суми ПДВ на вартість транспортного засобу (автомобіль Skoda Superb Style 2,0 TSI/140kW 7DSG - TMBAM8NP6MB300116), під час придбання якого суми ПДВ були включені до податкового кредиту, та які використані в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до пп.197.1.16 п.197.1. ст.197 ПК України, судом встановлено таке. 
Висновками перевірки стверджується, що на порушення вимог п.44.1 ст.44, п.198.3 абз.б п.198.5 ст.198 ПК України ХКП “Електротранс” занижено податкове зобов`язання з ПДВ на суму
199 833 грн., в т.ч. за липень 2021 внаслідок його ненарахування на вартість необоротного активу (автомобіля), під час придбання якого сума ПДВ була включена до податкового кредиту, та який використано в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до пп.197.1.16 п.197.1 ст.197 ПК України.
Судом встановлено, що у період, що підлягав перевірці, мала місце операція з безкоштовної передачі з балансу ХКП “Елетротранс” на баланс Виконавчого комітету Хмельницької міської ради (відповідно до рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22.07.2021 №722) автомобіля Skoda Superb Style 2,0 TSI/140kW 7DSG. 
ХКП “Електротранс” придбало вказаний легковий автомобіль Skoda Superb Style 2,0 у ТОВ “ТД Євромоторс” вартістю 1199 000 грн. у т.ч. ПДВ 199 833,33 грн., що супроводжувалось наданням видаткової накладної від 14.06.2021 №218 на суму 999 166,67 грн. ПДВ 199 833,33 грн. та податкової накладної від 17.06.2021 №262 на суму 999 166,67 грн. ПДВ 199 833,33 грн.
Відповідно до відомостей ЄРПН та звітності з податку на додану вартість суму ПДВ по податковій накладній від 17.06.2021 №262, складеній ТОВ “ТД Євромоторс”, віднесено ХКП “Електротранс” до податкового кредиту за червень 2021.
Рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22.07.2021 №722 “Про надання дозволу на передачу з балансу Хмельницького комунального підприємства “Електротранс” на баланс Виконавчого комітету Хмельницької міської ради легкового автомобіля Skoda Superb Style 2,0” було вирішено передати з балансу ХКП “Електротранс” на баланс Виконавчого комітету Хмельницької міської ради легковий автомобіль Skoda Superb Style 2,0, державний номер НОМЕР_17 , інвентарний номер 1509, балансовою вартістю 1199 000 грн., сума зносу 0,00 грн., залишковою вартістю 1199 000 грн.
Відповідно до п.п.“а” і “б” пункту 185.1 статті 185 розділу V ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 розділу V ПК України розташоване на митній території України. Згідно з п.198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/ послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду
Абзацом б) пункту 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/ послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).
Відповідно до п.п.197.1.16 п.197.1. ст.197 ПК України звільняються від оподаткування операції з безоплатної передачі в державну власність чи комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність об`єктів усіх форм власності, які перебувають на балансі одного платника податку і передаються на баланс іншого платника податку, якщо такі операції проводяться за рішенням Кабінету Міністрів України, центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, прийнятим у межах їх повноважень. Норми цього підпункту поширюються також на операції з безоплатної передачі об`єктів з балансу юридичної особи будь-якої форми власності на баланс іншої юридичної особи, яка перебуває в державній або комунальній власності, що проводяться за рішенням органу державної влади України або органу місцевого самоврядування, прийнятим у межах їх повноважень, та за рішенням юридичних осіб, у разі передачі основних засобів інфраструктури залізничного транспорту, незалежно від того, чи є суб`єкти операції платниками податку.
Суд критично оцінює посилання позивача на те, що нарахування зобов`язань відповідно до п.198.5 ПК України не здійснюється у випадках, коли операція прямо звільнена від ПДВ, адже відповідно до положень абз. б) п.198.5 статті 198 ПК України передбачене нарахування ПДВ тоді, коли товари починають використовуватись у операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197 ПК України.
Відтак, оскільки ХКП “Електротранс” сформовано податковий кредит по придбаному автомобілю на підставі складеної постачальником та зареєстрованої у ЄРПН податкової накладної, при безкоштовній передачі цього основного засобу відповідно до рішення Виконавчого комітету на баланс Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, позивач зобов`язаний був згідно з вимогами абз. б) п.198.5 ст.198 ПК України нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи з вартості безкоштовно переданого основного засобу на момент передачі (тобто виходячи з його балансової вартості - п.189.1 цього Кодексу). Висновки податкового органу у цій частині суд вважає підтвердженими. 
Що стосується висновків про заниження податкових зобов`язань на суму 77 780 грн., у т.ч. за листопад 2022 в результаті ненарахування їх на суму визнаної безнадійної заборгованості за товари, які не були поставлені, і які відповідно не можуть бути використані у господарській діяльності платника, судом зі змісту наявних у справі доказів та матеріалів перевірки встановлено таке. 
ХКП “Електротранс” ( Замовник) на наслідками відкритих торгів уклало з ТОВ “Техойл НК” договір №45 від 19.03.2018 про закупівлю ПММ (бензин А-92) У подальшому у період з березня по грудень 2018 додатковими угодами погоджувалось підвищення ціни за одиницю товару без збільшення загальної суми договору. 
Зазначені ПММ (товар) фактично на адресу позивача відвантажені не були, відтак за результатами прокурорського реагування господарський суд Хмельницької області стягнув з ТОВ “Техойл НК” на користь ХКП “Електротранс” кошти за товар, який не був поставлений, в розмірі 466 680 грн.
У подальшому за наслідками вжиття заходів виконавчого провадження заборгованість стягнута не була, відтак ХКП “Електротранс” заборгованість в розмірі 466 680 грн. визнано безнадійною та віднесено до складу витрат на підставі бухгалтерської довідки від 25.11.2022 №704.
Відповідно пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України безнадійна заборгованість - це зокрема, прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості (пункт "є")
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/ послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
У разі попередньої оплати товарів/послуг, які у межах терміну позовної давності не були поставлені, факт придбання таких товарів/послуг, як це передбачено пунктом 198.3 статті 198 ПК України, відсутній та відповідно платник податку втрачає право на податковий кредит, попередньо сформований за операцією з придбання таких товарів/послуг.
Перевіркою встановлено, що ТОВ “Техойл НК” на адресу ХКП “Електротранс” складено та зареєстровано у ЄРПН податкові накладні з номенклатурою постачання “Бензин А-92” на загальну суму 3 555 252 грн., в тому числі ПДВ 592 541,96 грн. Податок на додану вартість в сумі 592 541,96 грн. по податкових накладних, виписаних ТОВ “Техойл НК” та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, був включений ХКП “Електротранс” до складу податкового кредиту відповідних звітних податкових місяців. Водночас, в порушення вимог п.44.1 ст.44, п.198.3, абз. “г” п.198.5 ст.198 ПК України ХКП “Електротранс” занижено зобов`язання з ПДВ на суму 77 780 грн., у т.ч. за листопад 2022 в результаті ненарахування його на суму визнаної безнадійної заборгованості за товари, які не були поставлені, та відповідно не можуть бути використані у господарській діяльності платника.
Пунктом 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/ послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в неоподатковуваних ПДВ операціях або в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 Кодексом).
Отже, у разі, якщо платник податку при придбані товарів/ послуг у постачальника - резидента сформував податковий кредит на підставі податкової накладної, складеної та зареєстрованої в ЄРПН, але такі товари/послуги не були поставлені (відвантажені) у податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податків - покупцю необхідно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ відповідно до вимог п.198.5 ст.198 ПК України.
Відтак, оскільки позивач у листопаді 2022 заборгованість від ТОВ “Техойл НК” в загальній сумі 466 680 грн. визнав безнадійною, він повинен був нарахувати податкові зобов`язання на суму визнаної безнадійної заборгованості за товари, які не були поставлені, та відповідно не могли бути використані у господарській діяльності платника. Разом з тим, платник цього не зробив, внаслідок чого було занижено податкові зобов`язання на суму 77780 грн., у т.ч. за листопад 2022. Висновки податкового органу у цій частині суд вважає підтвердженими.
Зважаючи на встановлені обставини та докази, податкове повідомлення - рішення №5411/2201-0701 скасуванню не підлягає.
Податкове повідомлення-рішення №5412/2201-0701 прийняте на суму штрафних санкцій 6800 грн. у зв`язку з нескладанням та нереєстрацією позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних, які повинні були складатись за наслідками безкоштовної передачі транспортного засобу (автомобіля) відповідно до рішення Виконавчого комітету на баланс Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, а також за результатами визнання безнадійною заборгованості від ТОВ “Техойл НК”, про що суд детально зазначив вище. 
Відповідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пункт 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 за №1307, передбачає, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/ послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
У той же час, в порушення вимог п.201.1 п.201.10 ст.201 ПК України, п.11 Порядку №1307 ХКП “Електротранс” не було складено та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкову накладну на суму постачання без ПДВ 999 166,67 грн., ПДВ 199 833,33 грн. по операції з передачі автомобіля та податкову накладну на суму постачання без ПДВ 388 900 грн., ПДВ 77 780 грн. по операції стосовно списання безнадійної заборгованості.
Оскільки висновки перевірки в цій частині не спростовані належними доказами, підстави для скасування податкового повідомлення - рішення №5412/2201-0701 відсутні. 
Податкове повідомлення - рішення №0054282408 на суму 346945,90 грн. (342147,46 грн. штрафні санкції, 4798,44 грн. пеня) прийняте у зв`язку зі встановленими перевіркою обставинами недотримання встановлених строків сплати (перерахування) та повноти сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходів у вигляді заробітної плати. Податкове повідомлення - рішення №0054322408 на суму 41362,15 грн. (штрафні санкції 40777,55 грн., пеня 584,6 грн.) прийняте у зв`язку зі встановленими перевіркою обставинами недотримання встановлених строків сплати (перерахування) та повноти сплати до бюджету військового збору.
Відповідно до п.п.168.1.1. п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. 
Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35 - 1 цього Кодексу (пп.168.1.2. п.168.1 ст.168 ПК України). Згідно з п. а) п.176.2. ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Відповідно до п.п.168.1 ст.168 ПК України якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується ( перераховується) до бюджету протягом 3 операційних днів з дня, що настає за днем такого нарахування ( виплати, надання) 
Підтвердження правомірності визначення податку на доходи фізичних осіб та військового збору проводиться шляхом перевірки даних первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, наданих платником податків під час проведення документальної перевірки.
Відповідно до п.п.125 1.1. п.125.1 ст.125 ПК України ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідно до п.п125 1.2. ті самі дії, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/ або сплаті до бюджету.
З наданих до перевірки документів бухгалтерського обліку (Головна книга рахунок 661 “Розрахунки за заробітною платою”, 64.1.1 “Податок на доходи фізичних осіб”, 64.1.2 “Військовий збір”, розрахунково - платіжних відомостей нарахування заробітної плати, відомостей на виплату заробітної плати, оборотно-сальдових відомостей по рахунку 6411 (ПДФО), 642 (військовий збір), 66 (розрахунки за заробітною платою), банківських документів/платіжних інструкцій) встановлено несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів у вигляді заробітної плати.
Так, перевіркою встановлено порушення ХКП “Електротранс” п.п.168.1.2, п.168,1 ст.168, абз.“а” п.176.2 ст.176 ПК України в частині недотримання встановлених строків сплати (перерахування) та повноти сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходів у вигляді заробітної плати всього на загальну суму 1368 589,84 грн. у тому числі: за березень 2018 -15 474,18 грн., квітень 2018 - 71 003,54 грн., травень 2018 - 24 202,71 грн, червень 2018 - 27 915,98 грн., серпень 2018 - 82 311,36 грн., вересень 2018 - 94 547,32 грн., травень 2019 - 19 501,38 грн., липень 2019 - 103 988,15 грн., серпень 2019 - 59 600,12 грн., вересень 2019 - 104 248,99 грн., грудень 2019 - 16 656,77 грн. червень 2023 - 62 815,79 грн., липень 2023 - 222 128,43 грн., жовтень 2023 - 54 967,83 грн., листопад 2023 - 61 868,28 грн., січень 2024 - 40 106,72 грн., лютий 2024 - 41656,95 грн., березень 2024 - 42 074,98 грн., травень 2024 - 93 054,40 грн., липень 2024 - 47 391,90 грн., серпень 2024 - 83074,07 грн. 
Також перевіркою встановлено порушення ХКП “Електротранс” п.п.168.1.2, п.168,1 ст.168, абз.“а” п.176.2 ст.176, пп.1.6. п.161 підрозділу 10 ПК України в частині недотримання встановлених строків сплати (перерахування) та повноти сплати до бюджету військового збору з доходів у вигляді заробітної плати всього на загальну суму 163 110,20 грн., зокрема за: квітень 2018 - 927,24 грн., липень 2018 - 2 039,64 грн., серпень 2018 - 4 793,31 грн., вересень 2018 - 889,30 грн., лютий 2019 - 14 849,77 грн., травень 2019 - 1408,61 грн., липень 2019 - 8308,20 грн., серпень 2019 - 4532,62 грн., вересень 2019 - 52 601,80 грн., листопад 2019 - 817,35 грн., лютий 2020 -4545,64 грн., грудень 2019 - 16 656,77 грн., червень 2023 - 1987,79 грн., липень 2023 - 17 768,17 грн., грудень 2023 - 1049,57 грн., січень 2024 - 479,53 грн., лютий 2024 - 2 871,83 грн., березень 2024 - 4 299,23 грн., квітень 2024 - 3 245,91 грн., травень 2024 - 6 845,06 грн., червень 2024 - 8410,27 грн., липень 2024 - 4791,10 грн., серпень 2024 - 8 648,26 грн. 
Вказані порушення встановлені на основі аналізу та порівняння показників початкового сальдо кредиту відповідних періодів та показників допустимого сальдо на відповідну дату вказаних періодів, внаслідок чого виявлені відхилення, які свідчать про недоплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору на відповідні дати. Детальний опис порушень в розрізі місяців/періодів відображений на сторінках 119-121, 124-126 акту перевірки.
Судом встановлено, що податковим органом направлялись запити платнику про надання пояснень щодо причин виникнення відхилень та щодо спростування вини у несвоєчасному перерахуванні сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, на які обґрунтовані пояснення з підтверджуючими документами останнім надані не були.
Відтак, в частині вказаних порушень висновки перевірки належними доказами не спростовані, з огляду на що підстави для скасування податкових повідомлень-рішень №0054282408 та №0054322408 не встановлені.
З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність часткового задоволення позову, зокрема визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення форми "П" від 13.03.2025 №5408/2201-0701 (в частині), податкового повідомлення - рішення форми "Р" від 13.03.2025 №5410/2201-0701 (в частині) та податкового повідомлення - рішення форми "Р" від 13.03.2025 №5409/2201- 0701 (в цілому). У решті вимог досліджені судом докази не спростовують правомірності висновків перевірки, з огляду на що такі вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи викладені в апеляційних скаргах висновків суду першої інстанції не спростовують.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційні скарги Хмельницького комунального підприємство "Електротранс" та Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
Постанова суду складена в повному обсязі 11 лютого 2026 року.

Головуючий	 		Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.