Справа № 529/948/25
Провадження № 2/529/131/26
РІШЕННЯ
іменем України

07 січня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Петренко Л.Є.
з участю секретаря Звягольської В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» 14.10.2025 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 31.08.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 508632-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізнес Позика» 31.08.2024 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, яку відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору.
Також з метою укладення договору ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7987, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який відповідачем було введено/відправлено.
Відповідачем договір № 508632-КС-001 про надання кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності.
Позивач вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 6 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 .
В подальшому ОСОБА_1 , 03.09.2024 укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 508632-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умови додаткової угоди позивач надав відповідачеві додатково кредит в сумі 3 000 грн. 
13.11.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 508632-КС-001 про надання кредиту, згідно умов якої останньому надано додатково кредит в сумі 12 000 грн. 
Однак відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, лише частково сплатив кредитну заборгованість на загальну суму 13 312 грн. 20 коп., тому станом на 04.09.2025 утворилась заборгованість в розмірі 51 719 грн. 12 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 19 798 гр. 48 коп. суми прострочених платежів по процентах 30 488 грн. 92 коп., суми прострочених платежів за комісією 1 431 грн.
Вказані обставини і слугували підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом.
13.11.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області цивільну справу прийнято до свого провадження, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
04.12.2025 відповідачем ОСОБА_1 подано до суду відзив на позов у якому він загалом вказав, про те, що визнає суму прострочених платежів по тілу кредиту в сумі 19 798 грн. 48 коп., Щодо суми прострочених платежів в розмірі 30 488 грн 92 коп. та нарахованої комісії 1 431 грн. 72 коп. на думку відповідача ОСОБА_1 такі не підлягають стягненню, оскільки з 14.12.2024 є військовослужбовцем Збройних сил України та на підставі п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від сплати відсотків. 
07.01.2026 представником позивача ТОВ «Бізнес Позика» подано письмові пояснення, у яких окрім іншого вказано, про те, що сторона відповідача не надала суду жодних належних, достовірних та достатніх доказів того, шо саме відповідач по справі перебував на військовій службі протягом строку дії кредитного договору, що було б правовою підставою для застосування норми ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів військовослужбовцям.
З наданих стороною відповідача документів неможливо встановити, чи є невідома особа, про яку йдеться у вищезазначених документах, справді відповідачем по справі, оскільки у наданих документах відсутній РНОКПП. цієї особи, дата її народження, адреса реєстрації тощо. Одного тільки прізвища, ім`я та по-батькові недостатньо для ідентифікації особи.
У зв`язку з вищевикладеним, правові підстави для застосування у даній справі пільги передбаченої ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів військовослужбовцям відсутні.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у своїх додаткових поясненням позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутність. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позов вказав про розгляд справи у його відсутність, з врахуванням обставин вказаних у поданому відзиві на позов. 
Разом з тим, позивач просив витребувати у АТ «КБ «ПриватБанк» інформацію стосовно наявності у відповідача ОСОБА_1 виписок про рух коштів останнього, а також наявного рахунку у банківській установі. З огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 не заперечував проти укладення самого кредитного договору та надання йому кредитних коштів, а лише не визнав суму нарахованих відсотків, суд вважає недоцільним витребування згаданої вище інформації. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
31.08.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 508632-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
На підставі вказаного договору про надання кредиту, відповідачеві ОСОБА_1 надано кредит в сумі 6 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, на строк 24 тижні з датою повернення 15.02.2024. Термін дії договору до 15.02.2025. (а.с. 20-29).
Сторонами узгоджено сплату комісії за надання кредиту в сумі 1 200 грн - п. 2.5 договору.
Мета отримання кредиту для придбання товарів, задоволення потреб - п. 2.14 Договору.
Відповідно до п. 2.4 цього договору, стандартна процентна ставка за кредитом в день становить 1 %. Денна процентна ставка 0,86 % - п. 2.11.
Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці , що наведена в розділі 12 договору - п. 4.1.
Як вбачається з розділу 8 кредитного договору, позичальником ОСОБА_1 вказано номер електронного платіжного засобу НОМЕР_3 (а.с. 29 зворот).
Крім того, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.17-19).
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 6 000 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_3 (яка позичальником вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується інформаційною довідкою (а.с.75).
Крім того, 03.09.2024 сторонами підписано Додаткову угоду №1 до Договору № 508632-КС-001 про надання кредиту від 31.08.2024 (споживчий кредит електронна форма). 
Відповідно до умовах вказаної додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» збільшило ОСОБА_1 кредит на суму 3 000 грн., на умовах викладених у договору та на строк і умовах викладених у договорі - п. 2.1 (а.с.56).
Комісія за надання додаткової суми кредиту становить 600 грн. - п. 4.
Додаткова угоду № 1 підписана електронним підписом одноразовим електронним ідентифікатором UA-6764 (а.с.57).
Кредитні кошти ТОВ «Бізнес позика» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 , який ним вказано у додатковій угоді - НОМЕР_3 (а.с. 76). 
Крім того сторони підписали паспорт споживчого кредиту до Додаткової Угоди № 1 (а.с. 53-55).
13.11.2024 ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 уклали Додаткову угоду № 2 до Договору № 508632-КС-001 про надання кредиту від 31.08.2024, яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8396.
Як вбачається зі змісту Додаткової угоди № 2, кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 13.11.2024 сума неповернутого позичальником кредиту становить 7 794 грн. 48 коп. (а.с.44).
Відповідно до п. 3.1 кредит збільшується на 12 000 грн., та кредитодавець на умовах викладених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує та зобов`язується повернути кредит, збільшений на 12 000 грн. у строки та на умовах викладених у договорі. 
Після збільшення суми кредиту, загальний розмір отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 19 798 грн. 48 коп. 
Сторони домовились, що строк кредитування продовжується на 74 дні з дати укладення цієї Додаткової угоди. З урахуванням цього загальний строк кредитування за Договором становить 243 дні.
Комісія за надання додаткової суми кредиту - 2 400 грн. - п. 5 Додаткової угоди №2.
Крім вказаної Додаткової угоди № 2, сторони також підписали паспорт споживчого кредиту. 
Додаткові кредитні кошти ТОВ «Бізнес позика» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 , який ним вказано у додатковій угоді № 2 - НОМЕР_3 (а.с. 76). 
До теперішнього часу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, при цьому здійснював часткове погашення заборгованості, що вбачається з відповідного розрахунку заборгованості (а.с. 13-15).
Згідно розрахунку наданого позивачем, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом в розмірі 62 219 грн. 12 коп., що складається з суми заборгованості по тілу кредиту 19 798 грн. 48 коп.; заборгованості за відсотками 30 488 грн. 92 коп., заборгованості по комісії в сумі 1 431 грн. 72 коп., та заборгованості по нарахованим штрафам 10 500 грн., які нараховувались останньому з 14.12.2024 (а.с. 97-99).
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII).
У силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Зібрані у справі докази вказують на те, що ТОВ «Бізнес Позика» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. Відповідач підписав цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), направленим ТОВ «Бізнес Позика» на його телефонний номер.
Отже, ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів і комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність позивачем достатніми та належними доказами перерахунку ТОВ «Бізнес Позика» та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в загальній сумі 21 000 грн.
Що стосується доводів відповідача ОСОБА_1 стосовно неправомірності нарахування відсотків за користування кредитом, так як він є військовослужбовцем, суд зазначає наступне.
Як вбачається з копії військового квитка № НОМЕР_4 ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації з 14.12.2024, записи про звільнення з військової служби відсутні (а.с.92-97)
Згідно довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.01.2025 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині з 14.12.2024 (а.с.99).
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-УП (підпунктом 3 пункту 4 Закону) внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме статтю 14 доповнено пунктом 15 наступного змісту: «15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються»
З моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014 в Україні настав особливий період, скасування особливого періоду буду здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України; на момент подання позову в Україні діяв особливий період.
Національним Банком України дано роз`яснення стосовно перегляду умов кредитних договорів позичальників-військовослужбовців, а саме роз`яснено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», який набрав чинності з 8 червня 2014 року, внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких не підлягають нарахуванню штрафні санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду
Таким чином, з оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014 в Україні настав особливий період, який не було скасовано на час подачі позову.
ОСОБА_1 як військовослужбовець, який перебуває на військовій службі, в силу положень пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», який набрав чинності з 08 червня 2014 року, не має сплачувати штрафні санкції, пеню за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, проценти за користування кредитом з моменту призову 14.12.2024 і до закінчення особливого періоду.
Таким чином нараховані відсотки з 14.12.2024 в розмірі 27 123 грн 26 коп., а також штрафні санкції в сумі 10 500 грн. задоволенню не підлягають, оскільки такі нараховані кредитором в період проходження ОСОБА_1 військової служби.
При цьому слід зазначити, що в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання.
Разом з тим нараховані відсотки за користування кредитом до 14.12.2024 в розмірі 3 365 грн. 66 коп. грн є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь кредитора.
Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 комісії за надання кредиту, в сумі 1 431 грн. 72 коп., суд зазначає наступне.
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не передбачено звільнення військовослужбовців з моменту призову і до закінчення особливого періоду від сплати вказаного виду комісії за кредитними договорами.
Аналізуючи умови Договору, умови Додаткової угоди № 1, та умови Додаткової угоди №2 , суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодилась з умовою даного договору. Тому заборгованість у розмірі 1 1431 грн. 72 коп. за комісією, пов`язану з наданням кредиту, підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості, яка складається з тіла кредиту в сумі 19 798 грн. 48 коп., нарахованих відсотків до 14.12.2024 в сумі 3 365 грн. 66 коп., комісії за надання кредиту в сумі 1 431 грн. 72 коп., загальна сума якої складає 24 595 грн. 86 коп., є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позовні вимоги підлягають задоволенню на 47,56 %, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» необхідно стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1 152 грн.
Керуючись статтями 12, 81, 133, 141, 144, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:
Частково задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого:  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239, заборгованість за кредитним договором № 508632-КС-001 від 31.08.2024 про надання кредиту та додатковими угодами до нього, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 19 798 грн. 48 коп., відсотків в розмірі 3 365 грн. 66 коп. та комісії за надання кредиту 1 431 грн. 72 коп., в загальній сумі 24 595 (двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого:  АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» сплачений судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча Л.Є. Петренко