ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
58000, м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 14, тел. 55-09-34, е-mail: inbox@cv.arbitr.gov.ua
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
27 січня 2026 року 	 	Справа № 926/3104/25	

Господарський суд Чернівецької області в складі судді Ковальчук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою 
Акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Київ,
до Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації, смт. Кельменці Дністровського району Чернівецької області,
про стягнення заборгованості в сумі 117107,78 грн.,
за участю секретаря судового засідання Орловської М.Л.,
представників сторін: не з`явилися,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство “Укртелеком” звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації Чернівецької області про стягнення 117107,78 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання послуг зв`язку на пільгових умовах.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач у період з січня 2019 року по квітень 2025 року надавав електронні комунікаційні послуги споживачам-фізичним особам – жителям Хотинської міської, Недобоївської, Рукшинської і Клішковецької територіальних громад, які мають визначені законодавством пільги з їх оплати, та поніс відповідні витрати на суму 19532,05 грн., які не були відшкодовані відповідачем в установлені законодавством України порядку і строки.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025 позовну заяву Акціонерного товариства “Укртелеком” передано на розгляд судді Ковальчук Т.І.
Ухвалою від 18.09.2025 позовну заяву АТ “Укртелеком” залишено без руху, позивачу встановлено строк протягом п`яти днів для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати до господарського суду письмове уточнення викладених у позовній заяві обставин щодо розміру понесених позивачем витрат у зв`язку з наданням електронних комунікаційних послуг споживачам-фізичним особам, які мають визначені законодавством пільги з їх оплати.
Упродовж встановленого строку документів на виконання вимог ухвали від 18.09.2025 від позивача не надійшло.
Вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду позовної заяви, недоліки якої не усунуті позивачем в установлений строк, суд виходив з того, що вимоги ухвали від 18.09.2025 спрямовані на усунення наявних у позовній заяві недоліків, а саме суперечливої інформації щодо розміру заявлених до стягнення витрат під час надання послуг зв`язку на пільгових умовах, з метою створення умов для належного розгляду позовних вимог позивача у судовому засіданні. 
Разом з тим, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
В Україні права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України).
Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (частина 1 статті 4 ГПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду України від 25.11.2024 у справі № 320/14843/23 викладено правовий висновок, за змістом якого неподання позивачем доказів чи недостатнє правове обґрунтування заявлених ним вимог не може бути підставою для повернення позовної заяви у разі невиконання позивачем відповідних вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Питання оцінки обраного позивачем способу захисту порушеного права, неповноти обгрунтування позовних вимог, належності, допустимості та достатності доказів, на які посилається позивач у позовній заяві, можуть вирішуватись на інших стадіях судового процесу.
З урахуванням наведеного позовна заява АТ “Укретелеком” прийнята судом до розгляду та ухвалою від 29.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за участю представників сторін, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 23.10.2025, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов і відповіді на відзив.
13.10.2025 позивач подав заяву, в якій виклав позовну заяву з виправленою опискою, допущеною в 4 абзаці другої сторінки позовної заяви, а саме зазначив, що витрати позивача внаслідок надання послуг зв`язку на пільгових умовах становили 117107,78 грн., а не 19532,05 грн. У решті текст позовної заяви з виправленою опискою є ідентичним тексту первісної позовної заяви
13.10.2025 Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації подало відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відхилило з тих підстав, що:
- управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації не є правонаступником ліквідованого управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації та здійснює свої повноваження на території Дністровського району (в тому числі й на території колишнього Хотинського району) починаючи з 12.02.2021, в силу чого до вказаної дати в управління апріорі не могло виникнути будь-яких зобов`язань щодо відшкодування заборгованості перед позивачем;
- згідно чинного у відповідні періоди бюджетного законодавства державні програми соціального захисту населення фінансувалися за рахунок субвенцій з державного бюджету, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів були керівники головних управлінь та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення, однак на даний час відшкодування наданих пільг з послуг зв`язку окремим категоріям громадян за рахунок субвенції з державного бюджету чинним законодавством не передбачено, у визначеному Бюджетним кодексом України переліку видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, не міститься видатків на пільги з послуг зв`язку;
- законодавцем передбачена можливість фінансування видатків на пільги з послуг зв`язку з місцевих бюджетів об`єднаних територіальних громад, тому виходячи із системного аналізу положень Бюджетного кодексу України, Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” та Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” саме представницький орган місцевого самоврядування є відповідальним за забезпечення здійснення видатків на пільги з послуг зв`язку з бюджету місцевого самоврядування;
- бюджетне законодавство України відносить витрати на пільги з послуг зв`язку до видатків місцевих бюджетів і не передбачає механізму компенсації таких витрат за рахунок коштів з державного бюджету України а управління, в свою чергу, є органом державної влади (юридичною особою публічного права), фінансується з державного бюджету і не є розпорядником коштів місцевих бюджетів;
- Положенням про управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації не передбачені повноваження управління щодо відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг на послуги зв`язку;
- договір між управлінням та АТ “Укртелеком” про відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян за спірний період не укладався, тому в управління не виникли зобов`язання з відшкодування позивачу таких витрат;
- сума витрат позивача є недостовірною, оскільки до списків осіб, яким надавалися пільги, включено громадян, які померли протягом даного періоду, а саме: Скрипник М.Г., м. Хотин, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , переплата 445,75 грн.; Бойко О.П., с. Рукшин, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , переплата 666,95 грн.; Буздига І.П., с. Клішківці, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , переплата 573,65 грн., а також відсутні докази, що зазначені в списках особи дійсно мають право на пільги і на час надання телекомунікаційних послуг проживали на території вказаних громад і користувались такими послугами.
Ухвалою суду від 13.10.2025 задоволено клопотання АТ “Укртелеком” про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
У зв`язку з хворобою судді Ковальчук Т.І. призначене на 23.10.2025 судове засідання не відбулося, ухвалою від 05.11.2025 розгляд справи в судовому засіданні призначено на 12.11.2025.
Судове засідання 12.11.2025 не відбулося в зв`язку із знеструмленням електромережі суду (акт від 12.11.2025, т.с. 2, а.с. 182), ухвалою від 13.11.2025 розгляд справи в судовому засіданні призначено на 04.12.2025.
04.12.2025 відповідач подав до суду документи, з яких вбачається, що новою назвою Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації є Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.10.2025, розпорядження Дністровської районної державної адміністрації від 14.10.2025 № 112 “Про внесення змін до розпорядження районної державної адміністрації від 18.08.2025 № 90” з додатками, розпорядження Дністровської районної державної адміністрації від 20.10.2025 № 117 “Про затвердження Положення про управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації”, Положення про управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації).
У зв`язку із несправністю системи відеоконференцзв`язку (акт від 04.12.2025, т.с. 2, а.с. 205) ухвалою від 04.12.2025 розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 22.12.2025.
Ухвалою від 18.12.2025 задоволено заяву Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації від 16.12.2025 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Кельменецького районного суду Чернівецької області.
У судовому засіданні 22.12.2025 суд заслухав вступне слово представників сторін, розглянув матеріали справи, дослідив зібрані у справі докази та оголосив перерву в судовому засіданні до 20.01.2026. За результатами розгляду справи в судовому засіданні 20.01.2026 суд оголосив про перехід на стадію ухвалення судового рішення, визначив час його проголошення о 16-30 год. 27 січня 2026 року.
Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, пояснила, що:
- на виконання законів України, якими встановлені пільги на отримання та оплату послуг зв`язку окремим категоріям громадян, АТ “Укртелеком” надавало телекомунікаційні послуги жителям Хотинської міської, Недобоївської, Рукшинської і Клішковецької територіальних громад, у зв`язку з чим понесло відповідні витрати, відшкодування яких має здійснювати відповідач як орган, основним завданням якого є реалізація державної політики соціального захисту населення;
- правомірність звернення з відповідними вимогами до відповідача підтверджується, в тому числі, рішеннями Господарського суду Чернівецької області, якими позивачу відмовлено у стягненні заборгованості за надання послуг зв`язку пільговим категоріям споживачів з Рукшинської та Клішковецької селищних рад як неналежних відповідачів;
- з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до управління з претензією, однак відповідач ухилився від звірки розрахунків та залишив претензію без задоволення.
Представниця відповідача в судовому засіданні позовні вимоги відхилила, пояснила, що управління не є правонаступником ліквідованого управління соціального захисту населення Хотинської райдержадміністрації, тому до 12.02.2021 у відповідача не виникало будь-яких зобов`язань щодо відшкодування заборгованості перед позивачем, а відповідного договору між сторонами не укладено, Бюджетним кодексом України не передбачено фінансування відповідних витрат і відповідач не є розпорядником бюджетних коштів на пільги з послуг зв`язку, відшкодування означених пільг має здійснюватися за рахунок бюджетів органів місцевого самоврядування, крім того, розмір заборгованості визначений позивачем без врахування тієї обставини, що декілька мешканців відповідних громад померли, відтак, пільгами не користувалися.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.
Акціонерне товариство “Укртелеком” є оператором електронних комунікацій, предметом діяльності якого є надання електронних комунікаційних послуг в розумінні Закону України “Про електронні комунікації”, який набрав чинності з 01.01.2022.
У період з 23.12.2003 до 31.12.2021 правову основу діяльності у сфері телекомунікацій було врегульовано Законом України “Про телекомунікації” від 18 листопада 2003 року № 1280-IV.
Визначення у пункті 27 статті 1 Закону України “Про електронні комунікації” поняття “електронна комунікаційна послуга” як послуги, що полягає в прийманні та/або передачі інформації через електронні комунікаційні мережі, крім послуг з редакційним контролем змісту інформації, що передається за допомогою електронних комунікаційних мереж і послуг, по своїй суті тотожне поняттям “послуга зв`язку”, “послуга електрозв`язку” та “телекомунікаційна послуга”, які містяться в інших чинних нормативно-правових актах України.
АТ “Укртелеком” надає електронні комунікаційні послуги (надалі – послуги зв`язку) споживачам, у тому числі й фізичним особам, які мають визначені законодавством пільги з їх оплати, відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії”, Закону України “Про електронні комунікації”, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, інших нормативно-правових актів України. 
Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX “Про утворення та ліквідацію районів” утворено у Чернівецькій області:
Дністровський район (з адміністративним центром у селищі міського типу Кельменці) у складі територій Вашковецької сільської, Кельменецької селищної, Клішковецької сільської, Лівинецької сільської, Мамалигівської сільської, Недобоївської сільської, Новодністровської міської, Рукшинської сільської, Сокирянської міської, Хотинської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України (абз. 3 пп. 24 п. 1).
Як стверджується у позовній заяві, Акціонерне товариство “Укртелеком” надало послуги зв`язку на пільгових умовах жителям місцевих територіальних громад у Дністровському районі Чернівецької області, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003, на загальну суму 117107,78 грн., у тому числі:
1) з січня 2021 року по квітень 2025 року (включно) жителям Хотинської міської територіальної громади на суму 60427,11 грн.;
2) з жовтня 2019 року по січень 2023 року жителям Недобоївської територіальної громади на суму 12339,34 грн.;
3) з жовтня 2019 року по березень 2023 року жителям Рукшинської територіальної громади на суму 20700,20 грн.; 
4) з жовтня 2019 року по червень 2023 року жителям Клішковецької територіальної громади на суму 22123,74 грн.
На підтвердження факту надання послуг зв`язку на пільгових умовах та їх обсягу за вказані періоди до позовної заяви додані:
1) по Хотинській ОТГ:
- помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, на загальну суму 61944,50 грн. за кожний звітний місяць починаючи з січня 2021 року по квітень 2025 року із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові пільговиків, їх адрес та ідентифікаційних номерів, розміру і категорії пільги, номерів особових рахунків пільговиків, періодів надання пільги;
- помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, за кожний звітний місяць починаючи з січня 2021 року по квітень 2025 року на загальну суму 61944,50 грн. по категоріях пільг із зазначенням коду пільги, відсотка оплати, кількості абонентів, розміру суми компенсації; 
2) по Недобоївській сільській ОТГ:
- помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, на загальну суму 12339,34 грн. за кожний звітний місяць починаючи з жовтня 2019 року по січень 2023 року із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові пільговиків, їх адрес та ідентифікаційних номерів, розміру і категорії пільги, номерів особових рахунків пільговиків, періодів надання пільги;
- помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, за кожний звітний місяць починаючи з жовтня 2019 року по січень 2023 року на загальну суму 12339,34 грн. по категоріях пільг із зазначенням коду пільги, відсотка оплати, кількості абонентів, розміру суми компенсації; 
3) по Рукшинській сільській ОТГ:
- помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, на загальну суму 20700,20 грн. за кожний звітний місяць починаючи з жовтня 2019 року по березень 2023 року із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові пільговиків, їх адрес та ідентифікаційних номерів, розміру і категорії пільги, номерів особових рахунків пільговиків, періодів надання пільги, 
- помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, за кожний звітний місяць починаючи з жовтня 2019 року по березень 2023 року на загальну суму 20700,20 грн. по категоріях пільг із зазначенням коду пільги, відсотка оплати, кількості абонентів, розміру суми компенсації;
4) по Клішковецькій сільській ОТГ:
- помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, на загальну суму 22123,74 грн. за кожний звітний місяць починаючи з жовтня 2019 року по червень 2023 року із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові пільговиків, їх адрес та ідентифікаційних номерів, розміру і категорії пільги, номерів особових рахунків пільговиків, періодів надання пільги;
- помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, за кожний звітний місяць починаючи з жовтня 2019 року по червень 2023 року на загальну суму 22123,74 грн. по категоріях пільг із зазначенням коду пільги, відсотка оплати, кількості абонентів, розміру суми компенсації.
Як видно, згідно наявних у матеріалах справи документів загальна сума видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг по Хотинській ОТГ, складає 61944,50 грн., а не 60427,11 грн., як помилково зазначено в позовній заяві.
З метою отримання відшкодування АТ “Укртелеком” звертався до Управління соціального захисту населення Дністровської державної районної адміністрації, надіслав управлінню вимогу-претензію від 31.07.2025 № 80С310/СЦ/ВИХ/175 з додатками – розрахунками заборгованості та актом звіряння розрахунків.
Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації претензію АТ “Укртелеком” відхилило з тих підстав, що управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації ліквідовано без правонаступника, управління праці та соціального захисту населення Кельменецької районної державної адміністрації перейменовано в управління праці та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації без визнання останнього правонаступником перейменованого управління, договір з АТ “Укртелеком” не укладався, звіряння за надані послуги проводилися з органами місцевого самоврядування Дністровського району, а не з управлінням, тому відшкодування коштів за надані послуги зв`язку на пільгових умовах повинно здійснюватися з коштів місцевих територіальних громад (лист від 25.08.2025 № 01-13/899, т.с. 1, а.с.15). 
Витрати за надані позивачем послуги зв`язку громадянам на пільгових умовах за період жовтень 2019 року - квітень 2025 року Управлінням соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації компенсовані не були, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.
З 14.10.2025 новим найменуванням Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації Чернівецької області (код ЄДРПОУ 03196340) є Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 03196340), що підтверджується копіями розпоряджень Дністровської районної державної адміністрації від 14.10.2025 року № 112 “Про внесення змін до розпорядження районної адміністрації від 18.08.2025 № 90” та від 20.10.2025 № 117 “Про затвердження Положення про управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації”, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.10.2025.
Вирішуючи справу, суд застосовує такі закони України.
Засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначає Закон України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” від 5 жовтня 2000 року № 2017-III зі змінами (далі – Закон № 2017-III).
Державні соціальні гарантії – це встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, встановлені законами пільги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму (стаття 1 Закону № 2017-III).
У статті 18 Закону № 2017-III передбачено, що з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема щодо забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки.
Відповідно до частини 2 статті 19 Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, а частиною 3 цієї статті визначено, що органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.
За частинами 1-4 статті 20 Закону № 2017-III надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання.
Державні соціальні гарантії та державні соціальні стандарти і нормативи є основою для розрахунку видатків на соціальні цілі та формування на їх основі бюджетів усіх рівнів та соціальних фондів, міжбюджетних відносин, розробки загальнодержавних і місцевих програм економічного і соціального розвитку.
Розрахунки і обгрунтування до показників видатків на соціальні цілі у проектах Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів здійснюються на підставі державних соціальних стандартів, визначених відповідно до цього Закону.
Розробка та виконання Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів здійснюються на основі пріоритетності фінансування видатків для забезпечення надання державних соціальних гарантій.
Пільги з оплати користування послугами зв`язку (комунікаційними послугами, електронними комунікаційними послугами) передбачено низкою законодавчих актів України. 
Так, соціальні пільги на отримання та оплату послуг зв`язку для ряду категорій громадян встановлено:
- пунктом 19 частини 1 статті 12, пунктом 10 частини 1 статті 13, пунктом 18 частини 1 статті 14, пунктом 20 частини 1 статті 15, пунктом 7 частини 1 статті 16 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” 
- пунктом 18 статті 6-1, пунктом 10 статті 6-2, пунктом 17 статті 6-3, пунктом 19 частини 1 статті 6-4 Закону України “Про жертви нацистських переслідувань”; 
- статтями 20, 21 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, 
- пунктом 6 частини 1 статті 6, частиною 3 статті 7 Закону України “Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист”; 
- частиною 5 статті 12 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” 
- пунктом 4 частини 3 статті 13 Закону України “Про охорону дитинства”,
- статтею 35 Закону України “Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні”.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Статуту Акціонерного товариства “Укртелеком” (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів (протокол № 23 від 08.05.2024), АТ “Укртелеком” засноване Державним комітетом зв`язку та інформатизації України і є правонаступником прав та обов`язків державного підприємства “Українське державне підприємство електрозв`язку “Укртелеком”, відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” та всього майна, прав та обов`язків дочірнього підприємства “Утел” відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”.
За своїм Статутом АТ “Укртелеком” є оператором телекомунікацій, який надавав/надає послуги зв`язку споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України (втратив чинність 28.08.2025 – суд), Закону України “Про телекомунікації” (втратив чинність 31.12.2021 – суд), Закону України “Про електронні комунікації”, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 та інших законодавчих актів. Таким чином, надання АТ “Укртелеком” послуг зв`язку пільговій категорії громадян є його обов`язком, покладеним на нього низкою законодавчих актів.
Згідно з пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, встановлені законами пільги з оплати послуг зв`язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.
Водночас, відповідно до підпункту “є” пункту 9 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини 2 статті 67-1 цього Кодексу) належать видатки на інші програми в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1101 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплати послуг окремим категоріям населення (далі – Порядок № 1101).
Пунктами 2, 3 Порядку № 1101 (в редакції, чинній до 01.01.2023) визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. 
Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:
структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі – регіональні органи соціального захисту населення);
структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі – структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
Пунктами 7-9 Порядку № 1101 (в редакції, яка діяла в 2022 році) визначено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення подають щомісяця: до 25 числа регіональним органам соціального захисту населення заявки щодо потреби в бюджетних коштах для виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплати послуг окремим категоріям населення на наступний місяць; до 8 числа заявки щодо потреби в бюджетних коштах для виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплати послуг окремим категоріям населення на поточний місяць.
Регіональні органи соціального захисту населення узагальнюють отримані від структурних підрозділів з питань соціального захисту населення заявки щодо потреби в бюджетних коштах для виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплати послуг окремим категоріям населення та не пізніше ніж протягом двох робочих днів подають Мінсоцполітики узагальнену заявку за встановленою ним формою в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
Мінсоцполітики після надходження від регіональних органів соціального захисту населення узагальнених заявок щодо виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплати послуг окремим категоріям населення не пізніше ніж протягом трьох робочих днів перераховує бюджетні кошти регіональним органам соціального захисту населення.
Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX “Про утворення та ліквідацію районів” у Чернівецькій області утворено, зокрема:
Дністровський район (з адміністративним центром у селищі міського типу Кельменці) у складі територій Вашковецької сільської, Кельменецької селищної, Клішковецької сільської, Лівинецької сільської, Мамалигівської сільської, Недобоївської сільської, Новодністровської міської, Рукшинської сільської, Сокирянської міської, Хотинської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України (абз. 3 пп. 24 п. 1).
На території Дністровського району Чернівецької області органом соціального захисту населення є Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації (нова назва перейменованого Управління соціального захисту населення Дністровської державної адміністрації).
Згідно з Положенням про управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації Управління входить до складу Дністровської районної державної адміністрації і в межах Дністровського району забезпечує виконання покладених на нього завдань (пункт 1).
При цьому, до основних завдань Управління у межах реалізації державної ветеранської політики та державної соціальної політики на території Дністровського району, зокрема, належать:
- забезпечення реалізації державної ветеранської політики з питань соціального захисту ветеранів та членів їх сімей (абзац 2 підпункту 2 пункту 4);
- виконання державних, галузевих і регіональних програм з питань державної ветеранської політики (підпункт 4 пункту 4);
- забезпечення реалізації державної політики з питань соціального захисту населення, дітей, внутрішньо переміщених осіб, підтримки сімей, у тому числі сімей з дітьми, багатодітних, молодих сімей (підпункт 13 пункту 4); 
- призначення та виплата соціальної допомоги, адресної грошової допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством (підпункт 14 пункту 4);
- організація надання соціальних послуг, співпраця з територіальними громадами щодо розвитку соціальних пологу у громадян (підпункт 15 пункту 4).
За змістом підпункту 22 пункту 5 зазначеного Положення у сфері реалізації державних соціальних гарантів окремим категоріям громадян Управління забезпечує виконання комплексних програм, здійснення заходів соціальної підтримки малозабезпечених верств населення, надання встановлених законодавством України гарантій соціально незахищеним громадянам та подає голові районної державної адміністрації пропозиції з цих питань (абзац 8), організовує та проводить виплату інших видів грошової допомоги, компенсацій та соціальних виплат, установлених законодавством України (абзаци 10, 14).
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 “Про Реєстр осіб, які мають право на пільги” передбачено, що Міністерство соціальної політики та Пенсійний фонд України зобов`язані подавати інформацію, яка міститься в Реєстрі осіб, які мають право на пільги, центральним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування для забезпечення надання пільг особам, які мають на них право, з дотриманням вимог Законів України “Про інформацію” та “Про захист персональних даних”.
Пунктом 4 Положення про Реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117, встановлено, що органи Пенсійного фонду України з дотриманням вимог Законів України “Про інформацію” і “Про захист персональних даних” мають право надавати інформацію, яка міститься в Реєстрі, органам виконавчої влади, органам влади Автономної Республіки Крим, посадовим особам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, які відповідно до закону уповноважені виконувати функції публічної адміністрації, суб`єктам господарювання, які надають послуги, для виконання державних і місцевих програм із додаткової підтримки осіб, які мають право на пільги, надання державної допомоги. 
Виходячи із змісту названої постанови Кабінету Міністрів України, Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації для здійснення своїх повноважень з метою відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з наданням пільг, передбачених законодавчими актами, наділене правом отримувати від органів Пенсійного фонду України інформацію, яка міститься в Реєстрі осіб, які мають право на пільги.
Таким чином, відповідач мав можливість здійснити звіряння інформації, одержаної від надавача послуг АТ “Укртелеком”, та був зобов`язаний це зробити в силу того, що на нього нормативно-правовими актами України покладено відповідний обов`язок по відшкодуванню вищевказаних витрат надавачу послуг. 
Згідно з частиною другою статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. 
Частиною шостою статті 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. 
Стосовно заперечень відповідача про те, що управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, яке здійснювало реалізацію державної соціальної політики на території ліквідованого Хотинського району (в т. ч. на території Хотинської міської територіальної громади, Недобоївської, Рукшинської, Клішковецької сільських об`єднаних територіальних громад), припинено без правонаступника шляхом ліквідації згідно розпорядження Хотинської державної адміністрації від 05.01.2021 № 1-р “Про ліквідацію структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права районної державної адміністрації” та що управління праці та соціального захисту Кельменецької РДА перейменоване в управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації зі статусом юридичної особи без визнання правонаступником перейменованого управління, суд зазначає наступне.
Верховним Судом України сформовано правову позицію про те, що ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передання іншим органам виконавчої влади. Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. 
Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.12.201 у справі № 9901/348/19, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного Суду від 03.06.2024 у справі № 640/8558/2, постанови Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 524/4478/17, від 20.02.2019 у справі № 826/16659/15, від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270).
Враховуючи, що держава не відмовилася від виконання функцій з надання соціальних пільг на отримання та оплату послуг зв`язку для визначених категорій громадян згідно з названими вище в рішенні Законами України, ліквідація структурних підрозділів органів виконавчої влади, які виконували відповідні повноваження стосовно мешканців певних територіальних громад, не звільняє новостворені органи, на які покладено забезпечення виконання таких повноважень, від відновлення порушених прав надавача послуг.
Отже, забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення на територіях Хотинської міської територіальної громади, Недобоївської, Рукшинської, Клішковецької сільських об`єднаних територіальних громад Дністровського району Чернівецької області у спірний період належить до компетенції регіонального органу соціального захисту населення – Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації, оскільки саме управління є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, який підзвітний головному розпоряднику бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми – Мінсоцполітики.
Належним представником держави у спірних правовідносинах є той суб`єкт, який визначений законом про державний бюджет головним розпорядником бюджетних коштів, прийнятим законодавцем у році, що відповідає спірному періоду, за який понесені позивачем витрати за надання послуг зв`язку пільговим категоріям громадян підлягають компенсації.
Відповідна правова позиція з питань встановлення соціальних пільг і гарантій та суб`єктів, які зобов`язані фінансувати такі пільги, наведена в численних постановах Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 904/138/21, від 01.02.2022 у справі № 904/141/20, від 27.07.2022 у справі № 904/7875/21, від 09.06.2023 у справі № 916/3938/21, від 07.08.2023 у справі № 922/1418/22, від 28.09.2023 № 916/2523/22 та зводиться до того, що пільги, введені законами України, мають компенсуватися з державного бюджету з огляду на їх введення органом державної влади, і саме держава, як замовник послуг, є боржником у цих правовідносинах.
Суд звертає увагу, що рішеннями Господарського суду Чернівецької області від 11.03.2025 у справі № 926/426/25 і від 15.04.2025 у справі № 926/454/25, які набрали законної сили за результатами апеляційного перегляду Західного апеляційного господарського суду, позивачу АТ “Укртелеком” відмовлено у задоволенні позовних заяв до, відповідно, Клішковецької сільської ради і Рукшинської сільської ради про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах.
У цих справах господарським судом І інстанції і апеляційним господарським судом встановлено, що відповідачі – Клішковецька і Рукшинська сільські ради, є неналежними відповідачами, оскільки забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення, яке проживає на території вказаних територіальних громад у спірний період, належить до компетенції регіонального органу соціального захисту населення – Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації, оскільки саме управління є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, який підзвітний головному розпоряднику бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми – Мінсоцполітики.
Суд відхиляє також твердження відповідача, що на даний час відсутній механізм компенсації державою пільг підприємству, яке надає послуги зв`язку, а Бюджетним кодексом України не встановлено видатків на пільги з послуг зв`язку, натомість передбачена можливість фінансування видатків на пільги з послуг зв`язку з місцевих бюджетів.
Так, пунктом 204 статті 91 Бюджетного кодексу України передбачено, що до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку. 
У Бюджетному кодексі, як і в інших законах України, відсутня імперативна норма, що указані видатки повинні компенсовуватися з бюджетів місцевого самоврядування – бюджетів територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджетів об`єднаних територіальних громад.
Згідно з частиною першою статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади – жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста – самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. 
Відповідно до Конституції України (стаття 143) та Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” (стаття 16) повноваження органів місцевого самоврядування поділяються на власні (самоврядні) та делеговані, тобто повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом. 
Здійснення зазначених соціальних виплат відносяться саме до делегованих і мають супроводжуватись відповідним фінансуванням з боку держави, як того вимагають положення частини третьої статті 142 Конституції України, відповідно до якої держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою. 
До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення за рахунок власних коштів і благодійних надходжень додаткових до встановлених законодавством гарантій щодо соціального захисту населення (пункт “а” частини першої статті 34 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”).
Тобто, встановлення органами місцевого самоврядування додаткових до встановлених законодавством гарантій щодо соціального захисту населення є власними повноваженнями, які мають фінансуватися виключно з місцевого бюджету, що кореспондує з положеннями частини третьої статті 19 Закону № 2017-III щодо права органів місцевого самоврядування встановлювати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів. 
Таким чином, суд доходить до висновку, що до компетенції Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації належало забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення, яке проживає на території Дністровського району, в тому числі і на територіях Хотинської міської територіальної громади, Недобоївської, Рукшинської, Клішковецької сільських об`єднаних територіальних громад, а тому саме через відповідача держава діє у спірних правовідносинах та саме відповідач зобов`язаний проводити розрахунки з позивачем за надані послуги зв`язку особам, які мають пільги з їх оплати.
При цьому, ліквідація попередньої структури – управління праці і соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, без правонаступника не звільняє відповідача від компенсації витрат позивача на надання послуг зв`язку пільговим категоріям громадян, оскільки відповідна пільга державою не скасована та законодавцем обов`язки з відшкодування пов`язаних з наданням таких пільг витрат не покладено на іншу особу. У даному випадку зобов`язаною є держава в особі Мінсоцполітики та його регіональних органів, одним з яких і є відповідач.
Спростованими є доводи відповідача про відсутність обов`язку компенсувати позивачу понесені витрати з огляду на відсутність укладеного між сторонами договору про відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги жителям територіальних громад Дністровського району.
Так, законодавство України не передбачає обов`язкового укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов`язання сторін у даних правовідносинах виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання, про що слушно зазначив позивач у позовній заяві.
Також суд погоджується з позивачем, що надання послуг зв`язку пільговій категорії громадян є обов`язком АТ “Укртелеком” і цей обов`язок не перебуває у залежності від наявності бюджетних коштів для відшкодування відповідних витрат, а визначається виключно статусом відповідної категорії споживачів, наданого державою.
Суд відхиляє доводи відповідача, що Бюджетний кодекс України не передбачає видатки на пільги з послуг зв`язку. 
Відповідно до підпункту “є” пункту 9 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених п. 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) належать видатки на інші програми в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Відсутність такого затвердженого переліку не змінює фактичного існування програм у галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, та не звільняє державу від здійснення видатків для забезпечення реалізації таких програм 
Водночас, відповідно до підпункту “б” пункту 9 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України (в чинній редакції) до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на: державні програми соціальної допомоги (грошова допомога особам, яких визнано біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, та особам, яким надано тимчасовий захист; компенсації на медикаменти; програма протезування; програми і заходи із соціального захисту осіб з інвалідністю, у тому числі програми і заходи Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю; відшкодування збитків, заподіяних громадянам; заходи, пов`язані з поверненням в Україну кримськотатарського народу та осіб інших національностей, які були незаконно депортовані з України, та розміщенням іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України; щорічна разова грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань; довічні державні стипендії; кошти, що передаються до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; програми соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інші види цільової грошової допомоги, встановлені законом).
В складі зазначених державних програм передбачені в тому числі пільги з оплати послуг зв`язку категоріям громадян згідно із Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, “Про жертви нацистських переслідувань”, Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, Закону України “Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист”, Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, Закону України “Про охорону дитинства”, Законом України “Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні”.
Відповідно до частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.
Ця законодавча норма означає, що виплати субсидій, пільг та допомоги, гарантовані законом, обліковуються Казначейством навіть без конкретних бюджетних призначень, оскільки це “обов`язкові” видатки, які мають пріоритет і забезпечуються законом для громадян. Ця норма гарантує соціальний захист, незалежно від можливих коливань бюджетного фінансування, і є ключовим елементом системи соціальної підтримки вразливих верств населення з боку держави.
Узагальнюючи викладене, за результатами розгляду справи в судовому засіданні суд дійшов до висновку, що в АТ “Укртелеком” виникло цивільне право на відшкодування фактичних витрат унаслідок надання послуг зв`язку особам, які згідно із чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а в Управління як органу, через який діє держава в цивільних відносинах, – цивільний обов`язок здійснити відшкодування понесених позивачем витрат у зв`язку із реалізацією запроваджених законами України пільг на отримання та оплату послуг зв`язку визначеним категоріям громадян.
При цьому, суд звертає увагу що відповідач не надав доказів, які б підтверджували завищення обсягу наданих позивачем послуг зв`язку пільговим категоріям громадян і розмір витрат, які підлягають відшкодуванню, в частині сум, що підлягають компенсації у зв`язку з наданням послуг особам, які померли ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), а також, що зазначені в списках особи не мали права на пільги, або на час надання телекомунікаційних послуг не проживали на території вказаних громад і не користувались такими послугами.
З огляду на викладене вище суд зазначає, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг зв`язку окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач, як розпорядник відповідних коштів, зобов`язаний здійснювати розрахунки з позивачем, як суб`єктом господарювання (постачальником), що надає послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги. 
Нормами чинного законодавства чіткого терміну виконання зобов`язання по відшкодуванню витрат з надання послуг зв`язку пільговим категорія населення не встановлено. При цьому, частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 617 Цивільного кодексу України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.
Як встановлено судом вище, позивач звертався до Управління соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації з вимогою-претензією від 31.07.2025 про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням послуг зв`язку пільговим категоріям громадян, однак отримав відмову.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог Законів України. 
Відсутність бюджетних коштів у видатках Державного та місцевого бюджетів не є підставою для звільнення органу, уповноваженому державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах, від відповідальності за порушення зобов`язань, а державні соціальні програми, що запроваджуються чинним законодавством України, не можуть бути реалізовані за рахунок суб`єктів господарювання. 
Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007). 
Зокрема, у Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2). Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу. 
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частин 2 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (статті 76, 77 ГПК України).
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За результатами розгляду справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні у відповідності до статті 86 ГПК України, суд доходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства “Укртелеком” на суму 117107,78 грн. є обгрунтованими та підтверджуються наданими позивачем доказами, відповідачем не спростовані, відтак, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи, що за результатами розгляду справи суд дійшов до висновку про задоволення позову, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у сумі 2422,40 грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства “Укртелеком” до Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості в сумі 117107,78 грн. задовольнити.
2. Стягнути з Управління з питань ветеранської політики та соціального захисту населення Дністровської районної державної адміністрації (площа Центральна, будинок 4, смт. Кельменці Дністровського району Чернівецької області, код ЄДРПОУ 03196340) на користь Акціонерного товариства “Укртелеком” (бульвар Т.Шевченка, 18, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 21560766) заборгованість по витратах, понесених унаслідок надання послуг зв`язку на пільгових умовах, у сумі 117107,78 грн. та 2422,40 грн. судового збору.
З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.
Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 257 ГПК України).

Повне судове рішення складено і підписано 27 січня 2026 року.

Суддя Ковальчук Т.І.