П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/9439/24	

 	Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В. Дата і місце ухвалення: 04.12.2025р., м. Миколаїв 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2024р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.03.2022р. до 30.09.2023р.; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.03.2022р. до 30.09.2023р.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року, в задоволенні позову відмовлено.
31.10.2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року за нововиявленими обставинами на підставі п.1 ч.2 ст.361 КАС України. 
Вимоги поданої заяви позивач обґрунтовував тим, що відповідачем у справі була військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). В жовтні 2025 року з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 03.10.2025р. ОСОБА_1 стало відомо про відсутність станом на 03.10.2025р. в ЄДРПОУ відомостей щодо державної реєстрації юридичної особи публічного права - військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). Зазначене свідчить про відсутність на час розгляду справи у відповідача адміністративної процесуальної правосуб`єктності та, відповідно, у її представників, що нівелює допустимість і належність доказів, пояснень, заяв, заперечень, відзивів та клопотань, поданих відповідачем. Вказана обставина є нововиявленою у розумінні п.1 ч.2 ст.361 КАС України - істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 09.07.2025р. у справі №400/9439/25 за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 04.12.2025р. та задовольнити подану ним заяву про перегляд судового рішення по справі №400/9439/25 за нововиявленими обставинами.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спірного питання судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням заявника на те, що нововиявленою обставиною в даному випадку, у відповідності до пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, є відсутність у військової частини НОМЕР_1 процесуальної правосуб`єктності та набуття статусу сторони юридичною особою публічного права - військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) і її посадових осіб, які подавали у справі заяви, пояснення, клопотання, відзиви тощо. Наявність у відповідача електронного кабінету не замінює державної реєстрації юридичної особи публічного права у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», не утворює взаємозв`язок з державою та автоматичне набуття адміністративної процесуальної правоздатності. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Статтею 361 КАС України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно п.1 ч.2 ст.361 КАС України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Приписами частини четвертої статті 361 КАС України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Відповідно до частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Згідно п.1 ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.
Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Отже, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.
При цьому, слід зауважити, що такі обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показами свідків тощо.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.
При цьому, нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.
Отже, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 12 серпня 2021 року у справі №814/2015/17.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.
На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
На зазначене звернула увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020р. у справі № 19/028-10/13.
Як вже зазначалося колегією суддів, свою заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 обґрунтовував відсутністю в ЄДРПОУ відомостей щодо державної реєстрації юридичної особи публічного права - військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), що свідчить про відсутність у відповідача на час розгляду справи адміністративної процесуальної правосуб`єктності та, відповідно, у її представників, що нівелює допустимість і належність доказів, пояснень, заяв, заперечень, відзивів та клопотань, поданих відповідачем.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначена заявником обставина не є нововиявленою в розумінні частини другої статті 361 КАС України, оскільки вона могла бути відома ОСОБА_1 на час розгляду справи, яким, до того ж, самостійно визначено військову частину НОМЕР_1 відповідачем у справі. 
Доводи заявника, якими він обґрунтовує необхідність перегляду рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року по справі №400/9439/25 за нововиявленими обставинами, фактично зводяться до того, що судом порушено норми процесуального права шляхом розгляду справи за участю відповідача, в якого відсутня процесуальна правосуб`єктність, що не є підставою для перегляду справи саме за нововиявленими обставинами.
Наявності обставин, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі, та суду, ОСОБА_1 не наведено.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в поданій заяві не наведено обставин, які можуть вважатися нововиявленими в контексті положень п.1 ч.2 ст.361 КАС України та, відповідно, можуть бути підставою для перегляду судового рішення у цій справі, що свідчить про необґрунтованість поданої заяви та відсутність підстав для її задоволення.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що відсутність в ЄДРПОУ відомостей щодо державної реєстрації юридичної особи публічного права - військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) може бути зумовлена обмеженням доступу до відомостей про військові формування у Єдиному державному реєстрі на період воєнного стану, відповідно до відповідних постанов Кабміну. 
У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява №24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява №28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.12.2025р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 361 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та, на підставі ч.2 ст.328 КАС України, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 січня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук