ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 2034/2-1460/11
Номер провадження 22-ц/818/958/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2025 року в складі судді Якішиної О.М. по справі № 2034/2-1460/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», заінтересовані особи: Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», заінтересовані особи: Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_1 , звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Заява мотивована тим, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року у справі № 2-1460/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 18/08-11 від 19 вересня 2008 року у розмірі 38 416,91 доларів США та 26 532,87 грн. На виконання зазначеного рішення суду 12 березня 2024 року державним виконавцем Салтівського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1, яке триває на момент подання цієї заяви.
24 квітня 2025 року відбувся продаж активів банку, а саме права вимоги зобов`язань за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами, зокрема активу АБ «Укргазбанк» з права вимоги за кредитним договором № 18/08-11 від 19 вересня 2008 року (позичальник/боржник ОСОБА_1 ). Переможцем продажу вказаного активу стало ТОВ «ФК «Маніту».
03 червня 2025 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «ФК «Маніту» укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «Укргазбанк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за № 807. Того ж дня ТОВ «ФК «Маніту» було сплачено ціну продажу активів / лоту у загальному розмірі 13 780 584,75 грн.
З реєстру прав вимоги, які відступаються на користь нового кредитора станом на дату укладання договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «Укргазбанк» від 03 червня 2025 року № 807, вбачається, що банк відступив новому кредитору права вимоги, зокрема, за кредитним договором № 18/08-11 від 19 вересня 2008 року, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 .
Просило замінити сторону виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1460/11, виданого 07 травня 2012 року щодо виконання заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року у справі № 2-1460/11, а саме стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк», його правонаступником - ТОВ «ФК «Маніту».
12 вересня 2025 року представник боржника адвокат Плугатирьов В.В. подав заперечення на заяву, в яких зазначив, що заявником не надано доказів відступлення права вимоги по договору іпотеки, а також копії виконавчого документу, за яким він просить замінити стягувача, внаслідок чого неможливо встановити, яке саме рішення суду виконується в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1. Зазначив, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився ще у 2013 році. Також між банком та заявником не було укладено договору відступлення права вимоги по заочному рішенню суду у справі 2-1460/11. Отже, заявником не доведено ні факту отримання права вимоги, ні існування самого зобов`язання з виконання заочного рішення. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2025 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1460/2011 від 07 травня 2012 року, виданого на виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року у справі № 2-1460/11, а саме стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Маніту».
Ухвала суду мотивована тим, що заявником підтверджено підстави для процесуального правонаступництва щодо права вимоги заборгованості за кредитним договором № 18/08-11 від 19 вересня 2008 року, виконавче провадження з примусового виконання заочного рішення суду від 12 квітня 2011 року не закінчено, а тому наявні правові підстави для заміни стягувача як сторони у виконавчому провадженні.
На вказане судове рішення 30 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Плугатирьов В.В. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким залишити заяву ТОВ "Фінансова компанія "Маніту" без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з дати видачі судом виконавчого листа минуло більше 12 років, хоча строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив лише один рік. Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений ще первісним кредитором - банком, задовго до відступлення ним права вимоги на користь заявника, відповідно, підстав для заміни стягувача не було. Також стягувачем не долучено до заяви доказів відступлення права вимоги у зобов`язанні саме за рішенням суду, адже відступлення права вимоги за кредитним договором та за рішенням суду є різними правочинами. Після ухвалення судом рішення про стягнення кредитної заборгованості у відповідача виникає зобов`язання з виконання рішення суду, а не умов кредитного договору. Відповідно право вимоги має відступатися саме відносно рішення суду, а відступлення права вимоги по договору можливе лише щодо інших зобов`язань по кредитному договору (будь-яких за виключенням зобов`язання щодо стягнутої суми).
22 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Плугатирьов В.В. до суду апеляційної інстанції подав додаткові пояснення, в яких вказав, що після подання апеляційної скарги у відповідь на адвокатський запит Салтівським відділом ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано докази, які додатково підтверджують факт відсутності переходу права вимоги щодо виконання заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року у справі № 2-1460/11 від банку до ТОВ «ФК «Маніту». Так, з листа Салтівського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №233063 від 08 жовтня 2025 року вбачається, що виконавчий лист виконувався в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, яке було завершено 19 серпня 2015 року, повторно стягувач пред`явив виконавчий документ до виконання лише 07 жовтня 2018 року, тобто з пропуском передбаченого законом річного строку, який закінчився 19 серпня 2016 року. Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив ще у 2016 році, станом на дату укладення договору відступлення права вимоги (03 червня 2025 року) банк вже не мав реальної грошової вимоги до боржника. Тобто, за договором відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Маніту» не перейшли жодні права банку щодо виконання заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року у справі № 2- 1460/11.
Долучений до пояснень новий доказ - лист Салтівського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №233063 від 08 жовтня 2025 року колегія суддів не приймає в силу вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України, оскільки він датований вже після постановлення оскаржуваної ухвали суду, до суду першої інстанції поданий не був, та поважних причин, які б перешкоджали представнику боржника подати його до суду першої інстанції, у поясненнях представника ОСОБА_1 не наведено.
Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 29 січня 2026 року надіслані апеляційним судом на адреси учасників справи.
ТОВ «ФК «Маніту», представник ОСОБА_1 адвокат Плугатирьов В.В., Салтівський відділ ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ПАТ АБ «Укргазбанк» отримали в електронних кабінетах 17 жовтня 2025 року (а.с. 206-209).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року у справі № 2-1460/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 18/08-11 від 19 вересня 2008 року у сумі 38 416,91 доларів США та 26 532,87 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №18/08-11 від 19 вересня 2008 року у сумі 38 416,91 доларів США та 26 532,87 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку загальною площею 0,2 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серію ЯА № 632130, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010670300033 від 17 лютого 2006 року. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 74-75).
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2013 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с. 114).
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 серпня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року визнано неподаною та повернуто (а.с. 136).
Вказане заочне рішення набрало законної сили, на його виконання 07 травня 2012 року видано виконавчий лист, який неодноразово перебував на примусовому виконанні.
Постановою державного виконавця Салтівського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12 березня 2024 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 18/08-11 від 19 вересня 2008 року в сумі 38 416,91 доларів США та 26 532,87 грн, що підтверджується також Інформацією про виконавче провадження (а.с. 147, 149-150).
Згідно даних АСВП виконавче провадження № НОМЕР_1 дотепер відкрите.
24 квітня 2025 року відбувся продаж активів АБ «Укргазбанк», а саме: права вимоги зобов`язань за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами у кількості 1294 угод. Переможцем продажу вказаного активу з права вимоги стало ТОВ «ФК «Маніту», що підтверджується Протоколом проведення електронних торгів № 635103, сформованим 24 квітня 2025 року, затвердженим 03 червня 2025 року. У протоколі зазначено, що сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця АБ «Укргазбанк», становить 11 205 625,60 грн (а.с. 151-152).
03 червня 2025 року ТОВ «ФК «Маніту» сплачено ціну продажу активів/лоту у загальному розмірі 13 780 584,75 грн, що підтверджується випискою з 12 по 27 травня 2025 року (а.с. 159).
03 червня 2025 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «ФК «Маніту» на виконання вимог протоколу проведення електронних торгів № 635103 укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «Укргазбанк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за № 807, відповідно до умов якого банк відступає (передає) шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває (приймає) у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги за фінансовими кредитами, включаючи права вимоги у вигляді грошових коштів, без ПДВ, та новий кредитор сплачує банку грошові кошти за відступлені йому права вимоги в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 153-158).
Пунктом 1.2. договору визначено, що за цим договором відступаються права вимоги за фінансовими кредитами, включаючи права вимоги у вигляді грошових коштів, без ПДВ, які існують станом на дату його укладення за кредитними договорами фізичних осіб у кількості 1289 кредитних договорів, за якими фізичні особи та/або особи, які є поручителями/майновими поручителями та/або особи, які зобов`язані сплатити борг/виконати вимогу Банку за зобов`язаннями фізичних осіб на іншій правовій підставі (далі Боржники) повинні сплатити борг/виконати вимогу Банку згідно з укладеними кредитними договорами (далі - Основні договори) та договорами поруки, договорами іпотеки, договорами застави (далі Договори забезпечення), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них і права вимоги за якими відступаються на підставі цього Договору до Боржників (включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників за Основними договорами та Договорами забезпечення) та зазначені/перелічені/наведені в Реєстрі, погодженому Сторонами у Додатку №1 до цього Договору (далі Права вимоги).
Як вбачається зі змісту витягу з реєстру прав вимоги, які відступаються на користь нового кредитора станом на дату укладання договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «Укргазбанк» від 03 червня 2025 року за № 807, банк, серед іншого, відступив новому кредитору, а новий кредитор набув права вимоги банку за: кредитним договором № 18/08-11 від 19 вересня 2008 року (позичальник/боржник ОСОБА_1 ) (а.с. 160).
Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.
У постановах від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), від 18 січня 2022 року в справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України (стаття 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.
Разом з тим особа може бути замінена судом у порядку процесуального правонаступництва за статтею 52 ГПК України (стаття 55 ЦПК України) на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її правопопередника щодо майна чи активів (немайнових прав), набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва. Зазначені висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21).
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. 
Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ФК «Маніту» просило суд замінити стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» на нього у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим на примусове виконання заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року у справі № 2-1460/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , посилаючись на наявність виконавчого провадження № НОМЕР_1.
Згідно даних АСВП виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито 12 березня 2024 року і дотепер триває.
Установивши, що на підставі протоколу проведення електронних торгів від 24 квітня 2025 року та договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги від 03 червня 2025 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Маніту»є новим кредитором і набуло усіх прав у правовідносинах з боржником ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні. 
Доводи боржника щодо того, що банк втратив право вимоги до нього, оскільки пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів відхиляє, оскільки на час розгляду заяви про заміну стягувача виконавче провадження № НОМЕР_1 є відкритим, постанова державного виконавця про його відкриття від 12 березня 2024 року наразі є чинною і не скасована, а правомірність відкриття виконавчого провадження на виконання заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2011 року не є предметом розгляду у справі, що переглядається. До того ж, до суду першої інстанції боржником не було надано відомостей про весь хід виконання заочного рішення суду і дати повернення виконавчого листа і повторного пред`явлення його до виконання, які б давали суду підстави для висновку про пропуск строку на його пред`явлення, ОСОБА_1 лише посилався на те, що виконавчий лист видано у 2012 році.
Посилання ОСОБА_1 на те, що банком не надано доказів відступлення права вимоги у зобов`язанні саме за рішенням суду, а не за кредитним договором, колегія суддів вважає безпідставним, адже ухвалення судового рішення щодо стягнення заборгованості за договором не є підставою заміни зобов`язання за договором - новим зобов`язанням за рішенням суду, а лише вказує на охоронний характер таких правовідносин, яким надано захист судовим рішенням. Таке судове рішення не змінює обсягу прав та обов`язків сторін зобов`язання, а тільки підтверджує їх наявність і надає можливість примусового виконання цивільного зобов`язання у процедурах виконавчого провадження. Оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, а відступлення права вимоги допускається на будь-якій стадії судового процесу, то договір відступлення права вимоги кредитор може укласти і після ухвалення судового рішення, яким вирішено спір між сторонами матеріальних правовідносин (зобов`язання), до моменту виконання боржником зобов`язання або настання інших обставин, що є підставою для його припинення. Незалежно від того, як сторони договору відступлення права вимоги охарактеризували (найменували) наявне зобов`язання: як таке, що належить кредиторові на підставі правочину, чи таке, що випливає із судового рішення, яким вирішено спір з приводу виконання відповідного правочину, - зазначена обставина не змінює правової природи наявного зобов`язання. У зв`язку з наведеним, укладення договору цесії після ухвалення судового рішення так само має наслідком заміну сторони в матеріальних правовідносинах.
Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Оскільки апеляційний суд залишив апеляційну скаргу без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді Н.П. Пилипчук 

В.Б. Яцина