Справа № 638/2809/25
Провадження № 2/638/1106/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року     м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Ізюмський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач), представник - адвокат Мальцева Г.Ю., звернувся з позовом до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, як Органу опіки та піклування, ОСОБА_2 , у якому просить визнати Позивача батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Ізюм Харківської області, внести зміни до актового запису про народження №50 від 26.10.2023, складеного Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області СМУ МЮ, вказавши в графі «Відомості про батька» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Ізюм Харківської області, громадянин України. В якості правових підстав позову зазначає норми статей 121, 126, 128, 134, 135 Сімейного кодексу України (далі – СК України).
Ухвалою від 19.02.2025 відкрито загальне позовне провадження.
Відповідач – ОСОБА_2 просить проводити розгляд справи без її участі, у вирішенні всіх питань покладається на розсуд суду.
Ухвалою від 05.08.2025 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Ухвалою від 26.11.2025 поновлено провадження у справі.
Ухвалою від 22.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання Учасники не з`явилися. Представник Позивача звернувся з клопотання про розгляд справи без участі Позивача та його представника. Відповідачі та третя особа причини неявки не повідомили.
Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьком якої зазначений – ОСОБА_4 , а матір`ю – ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.10.2023 (актовий запис 50).
Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 №00042026664 від 26.10.2023 відомості про батька – ОСОБА_4 , записані відповідно до частини першої статті 135 СК України.
Позивач стверджує, що дитина -  ОСОБА_3 , народилася під час його спільного проживання з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу.
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.12.2024 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №837).
Після смерті матері над малолітньою дитиною, щодо якої Позивач просить визнати його батьком, встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з розпорядженням № 0075-НС від 20.01.2025 р., копія якого міститься в матеріалах справи.
У відповідності до статті 4 Цивільного процесуального України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.
Відповідно до статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. 
Частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.
Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18).
Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №399/1029/15-ц (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.
Разом з цим, Верховний суд у постановах від 23.10.2019 у справі № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.
Як зазначено в постанові Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №478/690/18, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. 
Ухвалою від 05.08.2025 за клопотанням представника Позивача у справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза судова експертиза, на вирішення експерта поставлено питання: «Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Ізюм Харківської області, громадянином України, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Ізюм Харківської області? Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Ізюм Харківської області, громадянин України, біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Ізюм Харківської області?».
Згідно з висновком експерта від 04.11.2025 №СЕ-19/121-25/21574-БД, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічна спорідненість виключається. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки відсутні докази, які б підтверджували біологічну спорідненість Позивача та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку про відсутність підстав визнати Позивача батьком малолітньої ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відмовляє в цій частині позову.
Разом з цим, відмова у визнанні Позивача батьком малолітньої ОСОБА_3 , має наслідком відмову у  внесення змін до актового запису про народження №50 від 26.10.2023, складеного Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області СМУ МЮ, вказавши в графі «Відомості про батька» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Ізюм Харківської області, громадянин України.
Враховуючи встановлені обставин, суд дійшов висновку про недоведеність Позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності були б достатніми для задоволення позовних вимог у зв`язку з чим відмовляє у позові повністю.
Витрати зі сплати судового збору та вартості експертизи, у відповідності до частин першої та другої статті 141 ЦПК України, покладаються на Позивача.
Керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд 

ВИРІШИВ:

У позові про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити повністю.
У позові про внесення змін до актового запису про народження №50 від 26.10.2023, складеного Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області СМУ МЮ, вказавши в графі «Відомості про батька» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );
Представник Позивача: ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 );
Відповідач 1: Виконавчий комітет Ізюмської міської ради (код ЄДРПОУ 04058806, місцезнаходження: 64300, Харківська область, місто Ізюм, площа Центральна, будинок 1); 
Відповідач 2: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача: Ізюмський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: Харківська обл., м. Ізюм, просп. Незалежності, 64).
Повний текст рішення складено 30.01.2026.

Суддя   О.В. Малахова