П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/32157/25	

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,
повний текст судового рішення
складено 25.11.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги адвоката Козлова Олександра Олександровича, ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ради адвокатів Одеської області та просив:
- визнати рішення Ради адвокатів Одеської області №1/9-10/115 від 13.08.2025 про зобов`язання власника Telegram групи «Рада адвокатiв Одеської областi» адвоката Козлова Олександра Олександровича та адмiнiстратора Telegram групи «Рада адвокатiв Одеської областi», адвоката, секретаря Ради адвокатiв Одеської областi Кармазiну Катерину Юрiївну перейменувати Telegram групу «Рада адвокатiв Одеської області», виключивши з її назви словосполучення «Рада адвокатiв Одеської областi» - таким, що прийнято з перевищенням повноважень, а отже протиправним;
- скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області №1/9-10/115 від 13.08.2025 про зобов`язання власника Telegram групи «Рада адвокатiв Одеської областi», адвоката Козлова Олександра Олександровича та адмiнiстратора Telegram групи «Рада адвокатiв Одеської областi», адвоката, секретаря Ради адвокатiв Одеської областi Кармазiну Катерину Юрiївну перейменувати Telegram групу «Рада адвокатiв Одеської області».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянти просили його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 02 липня 2025 року Радою адвокатів Одеської області зареєстровано заяву адвоката Смирнова Андрія Ігоровича за вх. №702/0/7-25 щодо дій адвоката Кармазіної Катерини Юріївни в Telegram-групі «Рада адвокатів Одеської області» в частині виключення його з числа учасників групи та з пропозицією призначити його адміністратором групи. 
Також, 28.07.2025 року до Ради адвокатів Одеської області надійшло звернення адвоката Оксюти Вадима Васильовича за вх. №777/0/7-25 щодо вказаної вище Telegram-групи «Рада адвокатів Одеської області», в якій останній повідомляв про використання російської мови окремими учасниками групи та блокування його адміністратором групи адвокатом Кармазіною К. 
У зазначеному зверненні ОСОБА_3 просив Раду адвокатів Одеської області надати відповідь на питання: 
- чи є Телеграмгрупа «Рада адвокатів Одеської області» офіційною групою органу адвокатського самоврядування Рада адвокатів Одеської області/якщо є – то коли було прийняте таке рішення та кого призначено адміністратором групи, затверджено правила для даної групи? 
- коли, та яким рішенням Ради адвокатів Одеської області адвокат Кармазіна К. була уповноважена на використання офіційної назви органу адвокатського самоврядування «Рада адвокатів Одеської області» та адміністрування даної групи, якщо така група не є офіційною групою (публічною площадкою) вищевказаного органу адвокатського самоврядування? 
- хто і яким чином забезпечує збереження персональних даних членів даної телеграмгрупи (для реєстрації в ній вимагається надати свої дані та номер свідоцтва адвоката)? 
Також, ОСОБА_3 просив розглянути на предмет законності та дотримання правил адвокатської етики адвокатом Кармазіною К. в частині використання назви «Рада адвокатів Одеської області» та адміністрування цієї Telegram-групи, збору та зберігання персональних даних фізичних осіб.
Зазначені заява ОСОБА_4 від 02.07.2025 року вх. №702/0/7-25 та звернення ОСОБА_3 від 28.07.2025 року за вх. №777/0/7-25 були предметом розгляду під час засідання Ради адвокатів Одеської області 13.08.2025 року згідно з витягом з проколу №115 від 13.08.2025 року.
За результатом розгляду вказаних вище заяви та звернення, Рада адвокатів Одеської області прийняла рішення №1/9-10/115, згідно з яким, керуючись п.11 ч.4 ст.48 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Положенням про Раду адвокатів Одеської області, вирішила зобов`язати власника Telegram групи «Рада адвокатiв Одеської областi» адвоката Козлова О.О. та адміністратора Telegram групи «Рада адвокатiв Одеської областi» адвоката, секретаря Ради адвокатiв Одеської області Кармазiну К.Ю. перейменувати Telegram групу «Рада адвокатiв Одеської області», виключивши з її назви словосполучення «Рада адвокатiв Одеської областi».
15 вересня 2025 року вказане вище рішення було опубліковане на офіційному веб-сайті Ради адвокатів Одеської області.
Вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що створення позивачем Telegram групи з назвою “Рада адвокатiв Одеської областi”, її адміністрування, прийняття рішень щодо участі адвокатів у вказаній групі, поширення в ній інформації не відповідає вимогам ст.60 Правил адвокатської етики, оскільки створює у учасників групи помилкове уявлення про те, що вказана платформа для спілкування у мережі Інтернет є офіційною групою Ради адвокатів Одеської області, оскільки у власній назві містить повне найменування вказаного органу адвокатського самоврядування.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
Приписами п.1 та п.5 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: 1) дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; 5) виконувати рішення органів адвокатського самоврядування.
Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.
Згідно п.п.1,4,5 ч.1 ст.44 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», завданнями адвокатського самоврядування є: 1) забезпечення незалежності адвокатів, захист від втручання у здійснення адвокатської діяльності; 4) створення сприятливих умов для здійснення адвокатської діяльності; 5) забезпечення відкритості інформації про адвокатуру та адвокатську діяльність.
Частина 1 ст.46 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що організаційними формами адвокатського самоврядування є конференція адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Рада адвокатів України, з`їзд адвокатів України.
Відповідно до ч.1 ч.4 та ч.8 ст.48 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у період між конференціями адвокатів регіону функції адвокатського самоврядування у регіоні виконує рада адвокатів регіону.
Рада адвокатів регіону підконтрольна і підзвітна конференції адвокатів регіону.
Рада адвокатів регіону: 1) представляє адвокатів регіону; 2) складає порядок денний, скликає та забезпечує проведення конференції адвокатів регіону; 3) забезпечує виконання рішень конференції адвокатів регіону, здійснює контроль за їх виконанням; 4) здійснює інформаційно-методичне забезпечення адвокатів регіону, сприяє підвищенню їх кваліфікації; 5) приймає присягу адвоката України; 6) визначає представників адвокатури до складу конкурсної комісії з відбору адвокатів для надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 7) сприяє забезпеченню гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних і соціальних прав адвокатів; 8) розпоряджається коштами та майном відповідно до затвердженого кошторису; 9) забезпечує в установленому порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України; 10) утворює комісію з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правничої допомоги; 11) виконує інші функції відповідно до цього Закону, рішень конференції адвокатів регіону, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.
Установчим документом ради адвокатів регіону є положення про раду адвокатів регіону, яке затверджується Радою адвокатів України.
Рішенням Ради адвокатів України №75 від 15.11.2024 року затверджено «Положення про Раду адвокатів Одеської області» (далі Положення), пунктом 1.1 якого закріплено, що Рада адвокатів Одеської області є неприбутковою професійною організацією, яка відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» створена і діє у системі органів Національної асоціації адвокатів України, як регіональна форма адвокатського самоврядування, на які державою покладено виконання публічно-представницьких функцій недержавного самоврядного інститут у період між конференціями адвокатів регіону, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги на професійній основі – адвокатури України.
Згідно п.1.4 Положення, повне найменування організації - РАДА АДВОКАТІВ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ.
Відповідно до п.3.1.10, п.3.1.18 Положення, рада адвокатів регіону сприяє забезпечення гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних і соціальних прав адвокатів; виконує інші функції відповідно Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішень конференції адвокатів регіону, ради адвокатів України, З`їзду адвокатів України, актів НААУ, цього положення.
Як вірно зазначив суд 1-ї інстанції, рішенням Ради адвокатів України №26 від 11.04.2023 року «Про протиправне використання власних назв органів адвокатського самоврядування в назвах інших організацій» встановлено неприпустимість неправомірного використання найменувань органів адвокатського самоврядування іншими організаціями.
09 червня 2017 року Звітно-виборним з`їздом адвокатів України затверджено Правила адвокатської етики, згідно ст.60 яких, адвокату не слід здійснювати заяв в соціальних мережах, інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет від імені адвокатської спільноти і видавати свою думку за її спільну думку, а також враховувати, чи відповідають його дії в соціальних мережах іміджу та статусу адвоката.
Статтею 64 Правил передбачено, що органи адвокатського самоврядування сприяють та контролюють дотримання Правил адвокатської етики всіма адвокатами України та адвокатами іноземних держав, які у відповідності до законодавства України здійснюють в Україні адвокатську діяльність.
Органи адвокатського самоврядування та їх члени самі мають в своїй діяльності неухильно керуватись загальними принципами адвокатської етики, не допускати дій чи бездіяльності, що їх порушують, виявляти повагу як до професійних прав адвокатів, так і до права кожного адвоката на участь в адвокатському самоврядуванні.
З наведеного вбачається, що Правилами адвокатської етики чітко визначено, що адвокат під час спілкування у мережі Інтернет не може діяти від імені адвокатської спільноти.
Як вбачається з матеріалів справи, мотивами прийняття спірного рішення було саме питання змісту та мови спілкування учасниками групи, яка носить назву «Рада адвокатів Одеської області», з огляду на дотримання правил адвокатської етики, оскільки вказане може вплинути на авторитет Ради адвокатів, як органу.
Колегія суддів наголошує, що особливий статус адвокатів, у свою чергу, надає їм центральне місце у здійсненні правосуддя як посередників між громадськістю та судами. Така позиція пояснює звичайні обмеження поведінки членів адвокатури. Беручи до уваги ключову роль юристів у цій сфері, правомірно очікувати, що вони сприятимуть належному відправленню правосуддя і, таким чином, збережуть суспільну довіру до нього (див. рішення у справі «Schцpfer v. Switzerland», «Casado Coca проти Іспанії від 24 лютого 1994 року»).
Більше того, Суд вже постановив, що суди – гаранти правосуддя, чия роль є фундаментальною в державі, що ґрунтується на верховенстві права, – повинні користуватися суспільною довірою (див. рішення у справі Де Хаес та Гійселс проти Бельгії від 24 лютого 1997 року, Звіти про рішення та рішення 1997-I, с. 234, § 37). З огляду на ключову роль адвокатів у цій галузі, цілком законно очікувати, що вони сприятимуть належному здійсненню правосуддя, а отже, підтримуватимуть суспільну довіру до нього.
В контексті викладеного, судова колегія зазначає, що Рада адвокатів Одеської області, як один з органів з особливим статусом у системі правосуддя, діяла в інтересах підтримки авторитету органу та суспільної довіри до нього.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що створення позивачем Telegram групи з назвою «Рада адвокатів Одеської області», її адміністрування, прийняття рішень щодо участі адвокатів у вказаній групі, поширення в ній інформації не відповідає вимогам ст.60 Правил адвокатської етики, оскільки створює у учасників групи помилкове уявлення про те, що вказана платформа для спілкування у мережі Інтернет є офіційною групою Ради адвокатів Одеської області, оскільки у власній назві містить повне найменування вказаного органу адвокатського самоврядування.
При цьому, апеляційний суд не приймає доводи позивача, що зазначена група була створена за погодженням з діючим на той час головою Ради адвокатів Одеської області, оскільки такі доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Також колегія суддів також наголошує, що зміна назви Telegram групи жодним чином не позбавляє позивача (та будь-яких інших учасників групи) права на присутність у такій групі, спілкування та обмін інформацією.
Отже, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з урахуванням повноважень, передбачених п.11 ч.4 ст.48 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи рішення Ради адвокатів України №26 від 11.04.2023 року, Радою адвокатів Одеської області правомірно та в межах повноважень прийнято оскаржуване рішення №1/9-10/115 від 13.08.2025 року.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно порушення її прав спірним рішенням, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що до суду 1-ї інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про залучення її до участі у справі №420/32157/25 в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, у задоволенні якої судом було відмовлено.
В обґрунтування вказаної заяви було зазначено, що хоча й резолютивна частина оскаржуваного рішення №1/9-10/115 від 13.08.2025 містить інформацію лише щодо двох осіб, однак, цей нормативний акт впливає й на її права та інтереси, як особи, яка користуючись своїм правом бути учасником Telegram групи саме з назвою “Рада адвокатiв Одеської областi”, власником якої є саме позивач у справі, здійснювала дії щодо розвитку та наповнення інформацією вказаної групи, а задоволення адміністративного позову вплине на її права, свободи та інтереси шляхом відновлення порушених відповідачем прав, які виразились у втручанні у внутрішнє волевиявлення та добровільний вибір ОСОБА_1 бути учасником Telegram групи саме з назвою “Рада адвокатiв Одеської областi”.
Аналогічні доводи заявлені і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .
На переконання колегії суддів, як в апеляційній скарзі, так і у поданій заяві про вступ до участі як третьої особи, відсутні належні обґрунтовані посилання на те, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки ОСОБА_1 . Апеляційна скарга містить лише власне суб`єктивне ставлення ОСОБА_1 , як учасника Telegram групи, до оскаржуваного рішення.
Разом з тим, судова колегія вважає, що спірне рішення відповідача на права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , як учасника Telegram групи, жодним чином не впливає, оскільки стосується лише зобов`язання конкретно визначених осіб змінити назву групи, що жодним чином не впливає на особисті немайнові права позивачки бути учасником групи та користуватися/обмінюватися інформацією у вказаній групі.
При цьому, як вже зазначалось вище, зміна назви вказаної Telegram групи жодним чином не обмежує прав на участь та спілкування у групі або зміст такого спілкування.
Більш того, апелянтами у своїх доводах не обґрунтовано яким чином зміна назви вищевказаної Telegram групи вплине на їх права, свободи чи інтереси.
При цьому, колегія суддів зазначає, що інші зазначені в апеляційних скаргах доводи, крім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому вони не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційних скарг, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк   О.І. Шляхтицький