КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2026 року Київ справа №320/9339/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Пенсійного фонду України (далі - відповідач), в якій позивач просить суд зобов`язати Пенсійний фонд України, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якій позивач просить суд:
- перерахувати розмір пенсії позивача із розрахунку по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25.01.2013 і довічно позивачу було встановлено ІІІ група інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У зв`язку з прийняттям Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 у справі №3-333/2018 (4498/18) відповідач зобов`язаний перерахувати позивачу розмір пенсії із розрахунку по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
До суду надійшов відзив на позовну заяву від Пенсійного фонду України, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що функції з проведення перерахунку пенсії покладені не на Пенсійний фонд України, а на територіальний орган Пенсійного фонду України. Просить замінити неналежного відповідача Пенсійний фонд України на належного - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач перебуває на обліку. 
По суті позовних вимог відповідач проти позовних вимог заперечив. Стверджує, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-p(П)/2021, на яке покликається позивач, умовою виникнення у позивача права на перерахунок пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком було не приведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (до 07.07.2021) нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України. Однак, позивачем не враховано, що 29.06.2021 Верховною Радою України на виконання даного рішення Конституційного Суду України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» № 1584-1X, який набрав чинності 01.07.2021. Таким чином, Верховною Радою України було приведено нормативне регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України у відповідний строк, відведений Конституційним Судом України, тобто до 07.07.2021, у зв`язку з чим підстави для застосування ч. 4 ст. 54 Закону №796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 № 230/96-ВР відсутні.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 запропоновано позивачеві надати до суду письмові пояснення з приводу заявленого представником відповідача клопотання та висловити власну позицію з приводу заміни неналежного відповідача у справі Пенсійний фонд України на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Проте позивачем письмові пояснення з приводу заявленого представником відповідача клопотання не було подано.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 залучено до участі у справі №320/9339/21 у якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548; адреса: вул. Саєнка Андрія, 10, Київська обл., 08500).
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області в ході судового розгляду справи не надано відзив на позову заяву чи інших заяв по суті справи, з яких можливо встановити його ставлення до заявлених позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 06.04.2016.
Згідно посвідчення № НОМЕР_3 від 03.12.1997 позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії.
Згідно посвідчення № НОМЕР_4 від 05.03.2013 позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії.
Відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК № 0416472 від 13.02.2013 позивач є інвалідом ІІІ групи з 25.01.2013 довічно, причина інвалідності - захворювання пов`язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС.
Позивач стверджує, що у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 у справі №3-333/2018 (4498/18) відповідач зобов`язаний був перерахувати йому розмір пенсії із розрахунку по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком на підставі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).
Проте, до позовної заяви позивачем не подано доказів звернення до органів Пенсійного фонду України саме щодо призначення або поновлення йому виплати пенсії по інвалідності на підставі ст. 54 Закону № 796-XII у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 у справі №3-333/2018 (4498/18). 
Також позивачем не подано і доказів відмови органів ПФУ у призначенні або поновленні йому виплати пенсії по інвалідності на підставі ст. 54 Закону № 796-XII. 
Тобто, відсутнє як таке порушене право позивача з боку органів ПФУ, оскільки позивач до відповідача з приводу поновлення виплати пенсії по інвалідності на підставі ст. 54 Закону №796-XII та рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 не звертався, відмови не отримував.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).
У пункті 8 частини першої статті 4 КАС України зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.
У підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.
В даному випадку відсутні рішення, дії чи бездіяльність органів УПФУ щодо відмови позивачу у призначенні або поновленні йому виплати пенсії на підставі ст. 54 Закону № 796-XII та рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021.
За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, - 

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова 

Горобцова Я.В.