П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/23361/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А. Місце ухвалення рішення: м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області , в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №182980-2409-1503-UА51100010000023950 від 06.05.2025 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач незаконно прийняв податкове повідомлення – рішення, оскільки позивач з 19.08.2024 року позбулась права власності не земельну ділянку площею 6,8895га та відповідач до уваги це не взяв та розрахував плату за землю до кінця 2024 року, з чим позивач не згоден.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області 182980-2409-1503-UА51100010000023950 від 06.05.2025 р. в частині, що перевищує суму 937279,07грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 830,70грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної податкової служби в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині, а саме щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області 182980-2409-1503-UА51100010000023950 від 06.05.2025 р. в частині, що перевищує суму 937279,07грн. та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В своїй скарзі апелянт з посиланням на норми Податкового Кодексу зазначає, що податкове повідомлення – рішення №182980- 2409-1503-UА51100010000023950 від 06 травня 2025 року прийнято законно та обґрунтовано. При цьому вказує, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом (п. 8.1 розд. VIII Порядку №1588).
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 6,8895 га, кадастровий номер 5123755200:01:002:0363, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл.№175, 176 (далі - земельна ділянка).
Відповідачем 06.05.2025р. складено та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення від №182980-2409-1503- UA51100010000023950, яким їй визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2024 рік в сумі 1020886,12грн.
Згідно відомостей вищевказаного ППР сума податкового зобов`язання визначена за 2024 рік по об`єкту розташованому за адресою Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл.№175, НОМЕР_1 площею 6,8895Га, кадастровий номер 5123755200:01:002:0363, у колонці № 7 розрахунку кількість місяців зазначено-8.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав №391644391 від 20.08.2024 року право власності на земельну ділянку площею 6,8895Га кадастровий номер 5123755200:01:002:0363 перейшло до ТОВ “Атмос-РЕНТ” 19.08.2024 року, що не заперечується відповідачем.
Позивач не погодився з оскаржуваним ППР та звернувся до суду з позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що відповідач після отримання з Державного земельного кадастру інформації про перехід права власності на земельну ділянку від ОСОБА_1 до іншої особи на виконання приписів п.286.5 ст.286 ПКУ був зобов`язаний нарахувати ОСОБА_1 плату за землю за період з 01.01.2024р. по 31.07.2024р. включно, тобто за 7 місяців (213 днів), а не за вісім місяців, а також скласти та надіслати їй відповідне нове податкове повідомлення-рішення, що ним не було здійснено, а тому прийшов до висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення №182980-2409-1503-UА51100010000023950 від 06.05.2025р. в частині, що перевищує суму 937279,07грн.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги з урахуванням ст. 308 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є ПК України.
Згідно з п.п.14.1.72 п. 14.1. ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
Відповідно до підпункту 14.1.74 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.
Цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку (підпункт 14.1.261 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 статті 14 ПК України плата за землю - є обов`язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Статтею 270 ПК України передбачено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Базою оподаткування, відповідно до пункту 271.1 статті 271 ПК України, є:
нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;
площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.
Відповідно до пунктів 284.1 статті 284 ПК України ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території, встановлюють Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.
Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (пункт 285.1статті 285 ПК України).
Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (ст.285.2 ПК України).
Відповідно до п. 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з положень п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.
У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Якщо такий перехід відбувся після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Відповідно до п. 287.1, 287.2, 287.10 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), щороку до 1 травня.
З урахуванням зазначеного, нарахування сум плати за землю проводиться шляхом надсилання податкового повідомлення-рішення платнику податку до 1 липня поточного року. 
Так, відповідно до пп.269.1.1.1 п.269.1 ст.269 Податкового платниками земельного податку є власники земельних ділянок. 
Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2024р. ОСОБА_1 позбулася права власності на земельну ділянку загальною площею 6,8895 га, кадастровий номер 5123755200:01:002:0363, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл. № 175, 176.
Дана обставина підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав №391644391 від 20.08.2024р.
Колегія суддів зазначає, що для належної реалізації контролюючим органом повноважень щодо нарахування земельного податку фізичним особам, законодавством встановлено порядок та способи отримання необхідних відомостей для здійснення відповідних розрахунків, зокрема щодо власників/землекористувачів, площі земельної ділянки, нормативної грошової оцінки тощо. 
Згідно з ч.1 ст.193 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Відповідно до ст. 194 ЗК України, призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою. 
Порядок користування відомостями Державного земельного кадастру регламентований статтею 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613- VI від 07.07.2011р., згідно якої відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.
Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач після отримання з Державного земельного кадастру інформації про перехід права власності на земельну ділянку від ОСОБА_1 до іншої особи на виконання приписів п.286.5 ст.286 ПКУ був зобов`язаний нарахувати ОСОБА_1 плату за землю за період з 01.01.2024р. по 31.07.2024р. включно, тобто за 7 місяців.
Натомість відповідачем, згідно податкового повідомлення рішення, зокрема у графі 7 (кількість місяців оподаткування) вказано 12.
Апелянтом в апеляційній скарзі не вказано будь-яких доводів стосовно обрахунку суми земельного податку ОСОБА_1 та періоду, водночас суд першої інстанції правомірно вказав, що відповідач, без дотримання положень п.286.5 ст.286 ПКУ протиправно склав та надіслав податкове повідомлення-рішення №182980-2409-1503- UА51100010000023950 від 06.05.2025р., яким нарахував ОСОБА_1 податкове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2024 рік в сумі 1 020 886,12грн., що перевищує суму належну до сплати за період з 01.01.2024р. по 31.07.2024р. включно.
При цьому, колегія суддів також зазначає, що відповідно до п.54.5. ст.54 ПКУ, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктом 58.1. ст.58 ПКУ встановлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу. Згідно із п.286.5. ст.286 ПКУ, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Таким чином, саме на контролюючий орган покладена відповідальність за достовірність, правильність, повноту нарахування земельного податку з Фізичних осіб.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, натомість викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.
З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлений 10 лютого 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова