ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/3436/25 пров. № А/857/50391/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р.,
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І., 
з участю секретаря Майстрів Ю.І.,
представника позивача Охмака М.В.,
представника відповідача Вакала Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфкеренції апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі № 380/3436/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Морська Г.М.,
час ухвалення рішення 03.11.2025 року,
місце ухвалення рішення м.Львів,
дата складання повного тексту рішення 03.11.2025 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Льввського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2022 № 2569-ОД «Про результати службового розслідування для встановлення причин та умов, які сприяли несвоєчасному прибутті з лікування на службу рядового ОСОБА_1 ». Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) утримане грошове забезпечення у розмірі 135 238,95 грн. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошового забезпечення за листопад, грудень 2022 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за листопад, грудень 2022 року.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову повністю, оскільки службовим розслідуванням встановлено, що позивач здійснив самовільне залкшення військової частини і жодним документом не підтверджено перебування ОСОБА_1 на лікуванні чи відпустці станом здоровя у період з 03 липня 2023 року по 03 листопада 2023 року.
Представник відповідача в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні, апеляційну скаргу відповідача заперечив, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував поза межами служби без поважних причин, оскільки матеріали справи свідчать про проходження ним лікування після отриманого бойового поранення.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими з огляду на наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 25.02.2022 по 25.04.2023.
28 квітня 2023 року виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) рядового ОСОБА_2 , призваного по мобілізації через ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25 лютого 2022 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-водія 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 04 березня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Під час військової служби позивач отримав бойове травмування.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №154 від 09.06.2022 (по стройовій частині) рядового ОСОБА_2 - вважати таким, що вибув на лікування у ВМКЦ ЗР та виключити з продовольчого забезпечення.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №248 від 09.09 2022 (по стройовій частині) рядового ОСОБА_2 - зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта Ігора ТРУСИЛА від 03 листопада 2022 року, 03 листопада 2022 року рядовий ОСОБА_3 з`явився до місця проходження військової служби – військової частини НОМЕР_1 та повідомив, що перебував на лікуванні з 10 червня 2022 року по 03 липня 2022 року та з його слів продовжував лікування дома. У цьому ж рапорті просив зарахувати рядового ОСОБА_4 на продовольче забезпечення.
На підставі зазначеного рапорту, командиром військової частини НОМЕР_1 наказом №1598-ОД від 03.11.2022 призначене службове розслідування для встановлення причин та умов, які сприяли несвоєчасному поверненню з лікування ОСОБА_1 .
Офіцером резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_5 було проведено службове розслідування на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1598-ОД від 03.11.2022.
За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 виданий наказ №2569-ОД від 17 грудня 2022 року «Про результати проведення службового розслідування для встановлення причин та умов, які сприяли несвоєчасному поверненні з лікування рядового ОСОБА_6 ».
У наказі командира в/ч НОМЕР_1 від 17.12.2022 року № 2569-ОД вказано, що позивач «…усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, після лікування з медичного закладу 03 липня 2022 року до військової частини не з`явився, перебуваючи поза місцем проходження військової служби (з 03 липня 2022 року до 03 листопада 2022 року) використовував службовий час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, поки 03.11.2022, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно з`явився до місця військової служби, чим допустив кримінальне правопорушення – нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб … Даний військовослужбовець свого безпосереднього командира повідомив, що лікується, а сам час проводив на власний розсуд. Внаслідок чого виникла переплата грошового забезпечення у період з 03 липня 2022 року до 03 листопада 2022 року. Згідно розрахунків місячного грошового забезпечення за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2022 року загальні сума переплати складає 135238,95 …».
«…2. Факт самовільного залишення частини з 03 липня 2022 року по 3 листопада 2022 року колишнім механіком-водієм 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 вважати встановленим. …».
Також на підставі пункту 5 розділу ХІV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 26 червня 2018 року №745/32197 , за відсутність на службі без поважних причин терміном до 10 діб позивачу не виплачувалась премія за особистий внесок у загальні результати служби стрільцю-санітару 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 позивачу за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2022 року в повному обсязі.
А також відповідно до пункту 10 Рішення МОУ НР 248/1298 від 25 березня 2022 року за відсутність на службі без поважних причин терміном до 10 діб позивачу не виплачувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад в повному обсязі.
«… утримати суму переплати грошового забезпечення сумі – 135 238,95 грн….».
Звернувшись до суду, позивач стверджує, що не залишав самовільно військову частину, а весь період до 03.11.2022 перебував на лікуванні у різних лікарів, про що повідомляв командування як усно так і письмово, надсилаючи рапорти.
Відповідно до статті 65 Конституціі? Украі?ни громадяни відбувають віи?ськову службу відповідно до закону.
Згідно частини 1 статті 2 Закону Украі?ни «Про віи?ськовии? обов`язок і віи?ськову службу» віи?ськовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професіи?ніи? діяльності придатних до неі? за станом здоров`я і віком громадян Украі?ни, пов`язаніи? із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером віи?ськовоі? служби віи?ськовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантіі? та компенсаціі?.
Віи?ськова служба є особливим видом публічноі? служби, тому і?і? проходження передбачає особливе регулювання служби віи?ськовослужбовців, а саме межі реалізаціі? ними своі?х службових прав у зв`язку з специфікою і?х правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження віи?ськовоі? служби врегульовані як загальним законодавством Украі?ни про працю, так і спеціальним законодавством.
Спеціальним законом, якии? здіи?снює правове регулювання відносин між державою і громадянами Украі?ни у зв`язку з виконанням ними конституціи?ного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальноі? цілісності Украі?ни, а також визначає загальні засади проходження в Украі?ні віи?ськовоі? служби, порядок проходження віи?ськовоі? служби, права та обов`язки віи?ськовослужбовців є Закон Украі??ни від 20.12.1991 No 2011-XII «Про соціальнии? і правовии? захист віи?ськовослужбовців та членів і?х сімеи?»
Згідно частини 1 статті 2 Закону Украі?ни «Про віи?ськовии? обов`язок і віи?ськову службу» віи?ськовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професіи?ніи? діяльності придатних до неі? за станом здоров`я і віком громадян Украі?ни, пов`язаніи? із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером віи?ськовоі? служби віи?ськовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантіі? та компенсаціі?.
Віи?ськова служба є особливим видом публічноі? служби, тому і?і? проходження передбачає особливе регулювання служби віи?ськовослужбовців, а саме межі реалізаціі? ними своі?х службових прав у зв`язку з специфікою і?х правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження віи?ськовоі? служби врегульовані як загальним законодавством Украі?ни про працю, так і спеціальним законодавством.
Відповідно до статті 1 Закону Украі?ни «Про оборону Украі?ни», особливии? період - це період функціонування національноі? економіки, органів державноі? влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Зброи?них Сил Украі?ни, інших віи?ськових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організаціи?, а також виконання громадянами Украі?ни свого конституціи?ного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальноі? цілісності Украі?ни, якии? настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільовоі?) або доведення и?ого до виконавців стосовно прихованоі? мобілізаціі? чи з моменту введення воєнного стану в Украі?ні або в окремих і?і? місцевостях та охоплює час мобілізаціі?, воєннии? час і частково відбудовнии? період після закінчення воєнних діи?.
Указом Президента Украі?ни від 24.02.2022 No64/2022 в Украі?ні запроваджении? воєннии? стан, якии? діі? на час розгляду справи.
Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньоі? служби Зброи?них Сил Украі?ни, затвердженого Законом Украі?ни від 24 березня 1999 року No 548-XIV, необхідність виконання завдань оборони Украі?ни, захисту і?і? суверенітету, територіальноі? цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями Украі?ни покладає на віи?ськовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституціі? Украі?ни та законів Украі?ни, Віи?ськовоі? присяги, віддано служити Украі?нському народові, сумлінно і чесно виконувати віи?ськовии? обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); знати та виконувати своі? обов`язки та додержуватися вимог статутів Зброи?них Сил Украі?ни; дорожити бои?овою славою Зброи?них Сил Украі?ни та своєі? віи?ськовоі? частини, честю і гідністю віи?ськовослужбовця Зброи?них Сил Украі?ни.
Згідно статті 12 цього Статуту, про все, що сталося з віи?ськовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені и?ому зауваження віи?ськовослужбовець зобов`язании? доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Статтею 16 цього Статуту встановлено, що кожнии? віи?ськовослужбовець зобов`язании? виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених и?ому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Зброи?них Сил Украі?ни, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до статті 49 цього Статуту віи?ськовослужбовці повинні постіи??но бути зразком високоі? культури, скромності и? витримки, берегти віи?ськову честь, захищати свою и? поважати гідність інших людеи?, зобов`язані завжди пам`ятати, що за і?х поведінкою судять не лише про них, а и? про Зброи?ні Сили Украі?ни в цілому.
Згідно статті 127 цього Статуту солдат у мирнии? і воєннии? час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених и?ому завдань, а також за утримання своєі? зброі? та дорученоі? техніки у справному стані, за збереження виданого и?ому маи?на.
Статтею 128 цього Статуту встановлено, що солдат зобов`язании?: зразково виконувати своі? службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальноі? цілісності Украі?ни; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за віи?ськовим званням віи?ськовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержувати правил віи?ськовоі? ввічливості, поведінки та віи?ськового вітання; точно, ініціативно, сумлінно виконувати накази командирів (начальників); бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших віи?ськовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування віи?ськовоі? частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти и?ому про прибуття; під час перебування поза розташуванням віи?ськовоі? частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Відповідно до статті 200 цього Статуту розподіл часу у віи?ськовіи? частині протягом доби і протягом тижня здіи??снюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденноі? діяльності, навчання и? побуту особового складу підрозділів, штабів.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного Статуту Зброи?них Сил Украі?ни, затвердженого Законом Украі?ни від 24 березня 1999 року No 551-XIV, віи?ськова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма віи?ськовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Зброи?них Сил Украі?ни та іншим законодавством Украі?ни.
Згідно статті 3 Дисциплінарного Статуту віи?ськова дисципліна зобов`язує кожного віи?ськовослужбовця: додержуватися Конституціі? та законів Украі?ни, Віи?ськовоі? присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Зброи?них Сил Украі?ни, накази командирів;
Статтею 4 Дисциплінарного Статуту встановлено, що віи?ськова дисципліна зобов`язує кожного віи?ськовослужбовця: додержуватися Конституціі? та законів Украі?ни, Віи?ськовоі? присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Зброи?них Сил Украі?ни, накази командирів; поводитися з гідністю и? честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;
Відповідно до статті 5 Дисциплінарного Статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язании? прии?няти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньоі? поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Відповідно до ч.4 ст.24 ЗУ «Про віи?ськовии? обов`язок і віи?ськову службу», віи?ськовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки віи?ськовоі? служби:
1) на територіі? віи?ськовоі? частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поі?здок, повернення до місця служби;
3) поза віи?ськовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам віи?ськовослужбовця або и?ого було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з віи?ськовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державноі? власності, підтримання віи?ськовоі? дисципліни та охорони правопорядку.
Все інше вважається самовільним залишенням віи?ськовоі? частини.
Шодо направлень на лікування, відпусток за станом здоров`я то для віи?ськовослуждовців такі діі? передбачені Наказом Міністерства оборони Украі?ни No402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про віи??ськово-лікарську експертизу в Зброи?них Силах Украі?ни» . 
Направлення на медичнии? огляд віи?ськовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремоі? частини, и?ому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів віи?ськового управління та підрозділів Віи?ськовоі? служби правопорядку Зброи?них Сил Украі?ни, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Прямі начальники від командира окремоі? частини, и?ому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих віи?ськовослужбовців на медичнии? огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до віи?ськовоі? служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у віи?ськовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузіі?, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до віи?ськовоі? служби.
Відповідно до п.6.5 розділу 6 Наказу МОУ No402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про віи?ськово-лікарську експертизу в Зброи?них Силах Украі?ни» - далі наказ No402 для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузіі?, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно), або потреби у тривалому лікуванні віи?ськовослужбовець направляється на медичнии? огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичніи? карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичніи? книжці), якии? завіряється підписом відповідноі? посадовоі? особи.
Згідно наказу No402 а саме п.6.19. У разі переведення віи?ськовослужбовців для продовження лікування з одного закладу охорони здоров`я (установи) до іншого, якщо це пов`язано з переі?здом, ВЛК прии?має відповідну постанову, яка оформлюється довідкою ВЛК та затвердженню штатною ВЛК не підлягає.
Згідно наказу No402 а саме: 6.12. На підставі постанови ВЛК відпустка для лікування у зв`язку з хворобою надається віи?ськовослужбовцям на 30 календарних днів, а за медичними показаннями після травм (поранень, контузіи?) або оперативного лікування - на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузіі?, травми або каліцтва) продовжується ВЛК на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.
Якщо після продовження відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузіі?, травми або каліцтва) віи?ськовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до віи?ськовоі? служби.
Загальнии? час безперервного перебування віи?ськовослужбовців у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузіі?, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати дванадцять місяців поспіль. Не пізніше закінчення строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузіі?, травми або каліцтва) віи?ськовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК з метою визначення придатності до віи?ськовоі? служби.
Медичнии? огляд ВЛК з метою визначення потреби у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.
У разі направлення віи?ськовослужбовців на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів Украі?ни, безперервним перебуванням на лікуванні за кордоном вважається період надання медичних послуг в закладах охорони здоров`я іноземних держав, включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими етапами лікування, реабілітаціі?, протезування.
Відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузіі?, травми або каліцтва) надається віи?ськовослужбовцю командиром віи?ськовоі? частини (закладу, установи), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.
Під час вибуття віи?ськовослужбовця у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустку для лікування після поранення (контузіі?, травми або каліцтва) довідка ВЛК видається и?ому на руки.
Після закінчення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузіі?, травми або каліцтва) віи?ськовослужбовці (крім курсантів ВВНЗ) за рішенням керівників ТЦК та СП можуть прои?ти повторнии? медичнии? огляд за місцем проведення відпустки для визначення придатності і?х до віи?ськовоі? служби або для вирішення питання про потребу у наданні відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузіі?, травми або каліцтва).
Як вбачається з ст.ст. 254-255 Статуту внуирішньоі? служби ЗСУ :
Віи?ськовослужбовці зобов`язані негаи?но повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, якии? зобов`язании? направити хворого до медичного пункту частини.
Амбулаторнии? прии?ом проводиться в медичному пункті віи?ськовоі? частини лікарем (фельдшером) у години, встановлені розпорядком дня віи?ськовоі? частини.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що жодного документу перечислених вище позивачем не додано та жодним документом не підтверджено перебування лікуванні чи відпустці станом здоровя у період з 03 липня 2023 року по 03 листопада 2023 року 
Колегія суддів зазначає, що позивач, після отримання бои?овоі? травми був належним чином направлении? на лікування, потім відпустка за станом здоров`я, реабілітація, про що підтверджують довідки
згідно із первинною медичною карткою (невідкладна допомога) та Виписним епікризом із медичноі? картки стаціонарного хворого No 679 від 22.04.2022 наданим Зведеним медичним загоном м. Павлоград проведено лікування хворого та рекомендовано надати зменшении? обсяг фізичного навантаження. Діагноз- акуборотравма;
після проведення обстеження і МРТ головного мозку лікарем рентгенологом ОСОБА_7 02.05.2022 зроблено висновок: «підтверджено гемосидерин-вмісне вогнище правоі? півкулі мозочка та рекомендовано консультація неи?рохірурга»;
Віи?ськово-медичним центром Західного Регіону (м. Львів) у Перевідному Епікризі із медичноі? картки амбулаторного (стаціонарного) хворого No 7280-245 від 16.06.2022 вказано повнии? діагноз та результати обстежень на момент виписки «основнии?: внутрішньомозкова венозна ангіома правоі? півкулі мозочка після вибуховоі? травми. Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку» та «супутні: зокрема, деформуючии? спондильоз шии?ного відділу хребта з больовим синдромом, ангіопатія сітківок обох очеи?» та надано рекомендацію – переведення на наступнии? етап лікування – реабілітацію у госпіталь м. Трускавець»;
Львівським онкологічним регіональним лікувально-діагностичним центром видано довідку про те, що ОСОБА_1 діи?сно знаходився у цьому Центрі на лікуванні з 25.05.2022 по 03.06.2022 та рекомендовано з`явитися повторно 06 червня 2022 року;
медичним закладом охорони здоров`я – в/ч НОМЕР_5 у Виписці із медичноі? картки амбулаторного (стаціонарного) хворого No 2454 від 02.07.2022 2454 вказано діагноз: «внутрішньо шумове порушення мозку після вибуховоі? травми, остеохондроз шии?ного відділу з больовим синдромом з рекомендацією лікування лікарем віи?ськовоі? частини»; Жодних направлень на подальше лікування поза межами віи?ськовоі? частини не надано.
Однак в віи?ськову частину НОМЕР_1 позивач так і не прибув.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного Статуту Зброи?них Сил Украі?ни віи?ськова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма віи?ськовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Зброи?них Сил Украі?ни та іншим законодавством Украі?ни.
Згідно статті 3 цього Статуту віи?ськова дисципліна зобов`язує кожного віи?ськовослужбовця: додержуватися Конституціі? та законів Украі?ни, Віи?ськовоі? присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Зброи??них Сил Украі?ни, накази командирів;
Статтею 4 цього Статуту встановлено, що віи?ськова дисципліна зобов`язує кожного віи?ськовослужбовця: додержуватися Конституціі? та законів Украі?ни, Віи?ськовоі? присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Зброи?них Сил Украі?ни, накази командирів; поводитися з гідністю и? честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;
Відповідно до статті 5 цього Статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язании? прии?няти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньоі? поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Таким чином, механік-водіи? 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованоі? роти 3 механізованого батальи?ону віи?ськовоі? частини НОМЕР_1 рядовии? ОСОБА_8 вчинив самовільне залишення віи?ськовоі? частини (без зброі?) під час діі? в краі?ні воєнного стану, терміном понад 3 (три) доби.
На підставі рапорту командиром віи?ськовоі? частини НОМЕР_1 наказом No1598-ОД від 03.11.2022 року було призначене службове розслідування для встановлення причин та умов, які сприяли несвочасному поверненні з лікування.
Офіцером резерву запасноі? роти віи?ськовоі? частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_5 ?лом Андріи?овичем було проведено службове розслідування на підставі наказу командира віи?ськовоі? частини НОМЕР_6 -ОД від 03.11.2022 року. 
Таким чином за результатами службового розслідування командиром віи?ськовоі?? частини НОМЕР_1 видано наказ No2569-ОД від 17 грудня 2022 року «Про результати проведення службового розслідування для встановлення причин та умов, які сприяли несвочасному поверненні з лікування рядового ОСОБА_6 » - Факт самовільного залишення місця служби в період з 03 липня 2022 року по 3 листопада 2022 року колишнього механіка-водія 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованоі? роти НОМЕР_4 механізованого батальи?ону віи?ськовоі? частини НОМЕР_1 , якии? перебуває у розпорядженні командира віи?ськовоі? частини НОМЕР_1 вважати встановленим.
Отже, на підставі пункту 5 розділу ХІV «Порядку виплати грошового забезпечення віи?ськовослужбовцям Зброи?них Сил Украі?ни та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони Украі?ни від 07 червня 2018 року No260, зареєстрованого у Міністерстві юстиціі? Украі?ни від 26 червня 2018 року No745/32197 за відсутність на службі без поважних причин терміном до 10 діб не виплачувалась премія за особистии? внесок у загальні результати служби стрільцю-санітару 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованоі? роти 2 механізованого батальи?ону віи?ськовоі? частини НОМЕР_1 позивачу за липень , серпень, вересень, жовтень та листопад 2022 року в повному обсязі.
А також відповідно до пункту 10 Рішення МОУ НР 248/1298 від 25 березня 2022 року за відсутність на службі без поважних причин терміном до 10 діб позивачу не виплачувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року No168 «Питання деяких виплат віи?ськовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцеи?ським та і?х сім`ям під час діі? воєнного стану», за липень , серпень, вересень, жовтень та листопад в повному обсязі.
Крім цього, так як факт самовільного залишення підтвердився, було під час проведення розслідування підняте питання грошового забезпечення та встановлено, що за весь період СЗЧ позивачу було нараховане грошове забезпечення за період самовільного залишення частини.
Таким чином було здіи?снено коригування нарахованого та виплаченого грошового забезпечення. 
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову. 
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі № 380/3436/25 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 04 лютого 2026 року.