ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №337/4372/25                        Головуючий в 1 інст. Салтан Л.Г.
Провадження №33/807/1125/25                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року                                                місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Довженка О.О. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Довженка О.В. на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 вересня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштовану,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 12 серпня 2025 року об 12-55 год., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні кіоску, що належить ФОП « ОСОБА_2 », здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме: здійснила продаж горілки у кількості 50 грам за ціною 7 грн., без наявності ліцензії на здійснення даного виду господарської діяльності, чим порушила ч. 7 ст. 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Довженко О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає її незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, без врахування фактичних обставин справи та такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів вказав, що суд, визнаючи ОСОБА_1 винною в інкримінованому їй правопорушення, не надав належної оцінки доводам та фактам, зазначеним останньою та ОСОБА_2 в своїх поясненнях, а також доводам, викладеним у клопотанні. Вважає, що суд послався на докази, які не містять підтвердження винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Звертає увагу, що в оскаржуваній постанові як на доказ вини ОСОБА_1 суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, проте протокол в розумінні ст. 251 КУпАП за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом вини. Крім того, судом не враховано, що всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у спірному протоколі службовою особою не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. В протоколі мається посилання на ч. 7 ст. 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Стаття 16 цього закону має назву «Основні вимоги до оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями» складається із 6 частин, жодна яких не встановлює відповідальність за порушення.
Наголосив, що наведений закон встановлює відповідальність для суб`єктів господарювання, а не для фізичних осіб. Натомість ОСОБА_1 , як продавець у ФОП ОСОБА_2 не здійснювала господарську діяльність, а є найманим працівником – продавцем, а отже її дії не підпадають під кваліфікацію, визначену ч. 1 ст. 164 КУпАП.
У зв`язку із наведеним захисник просить скасувати постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 вересня 2025 року. Прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції шляхом смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність її захисника – адвокат Довженка О.В., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Довженко О.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що протокол складений на неналежну особу, оскільки ОСОБА_1 є працівником, а не роботодавцем, а отже не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши адвоката Довженка О.В., суддя апеляційного суду дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Суддя апеляційного суду вважає, що вищезазначених вимог закону суддя суду першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.
Частина 1 стаття 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України № 3817-IX від 18 червня 2024 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями передбачена п. 18 ч. 2 ст. 41 Закону.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 55 ГК (чинного на час вчинення правопорушення) суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Обґрунтовуючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №680644 від 12.08.2025 року, пояснення ОСОБА_1 , в яких вона вказала, що здійснила продаж горілки чоловікові за зазначених у протоколі обставинах, письмові пояснення ОСОБА_2 , яка вказала, що ОСОБА_1 здійснює торгівлю як продавчиня в її кіоску, продаж горілки в її кіоску заборонений, про що було відомо ОСОБА_1 ; пояснення ОСОБА_3 , який пояснив обставини придбавання горілки у кіоску; протоколом огляду та вилучення речей -9 пляшок об`ємом по 0,5 л. з прозорою рідиною з характерним запахом спирту та іншими матеріалами провадження, які наявні у справі.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Суддя апеляційного суду погоджується з доводами захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом вини правопорушника, оскільки він є формою фіксування адміністративного правопорушення, в якому зазначений перелік обвинувачення, разом з цим по даній справі наявні і інші докази, які в сукупності з відомостями, викладеними в протоколі підтверджують винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Одночасно суддя апеляційного суду відмічає, що у відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, хоча і означений у якості доказів вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, які є предметом оцінки суду, однак відображені у протоколі відомості підлягають оцінці через призму дослідження доказів.
Має бути врахована практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03) Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
У даному випадку відомості, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються доказами, які слід визнати належними, допустимими, які узгоджуються між собою.
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та повністю розкриває усю суть адміністративного правопорушення, містить посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, які не дотримані  ОСОБА_1 та порушення яких тягне за собою настання адміністративної відповідальності за дане правопорушення.
Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження в справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи викладене, суддя апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а постанову місцевого суду слід залишити без змін.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Довженка Олександра Вадимовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 337/4372/25