печерський районний суд міста києва
Справа № 757/51204/25-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Київ 
Суддя Печерського районного суду м.Києва Соловйов О.Л., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з УПП у м.Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст.130 ч.1 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
26.09.2025 о 11:20год, у м. Києві по вул. Миколи Михновського, 42 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» модель «G 500», днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість мови та рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1. надав письмові заперечення, стверджуючи про відсутність провини у вчиненні правопорушення, оскільки в стані наркотичного сп`яніння не перебував про що надав довідку медичного закладу. 
З`ясувавши правову позицію, дослідивши адміністративні матеріали, серед яких відеофіксація правопорушення, слід дійти наступних висновків.
Відтворенням в судовому засіданні відеозапису правопорушення, зафіксованого б/к №230810 та №472085 беззаперечно було встановлено, рух ТЗ під керуванням ОСОБА_1. Пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була висловлена працівниками поліції із роз`ясненням наслідків такої відмови. Тривале та зневажливе спілкування водія ОСОБА_1 по відношенню до працівників поліції було зведено до незгоди із наявність явно виражених ознак сп`яніння, насамперед: неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість мови та рухів; що працівниками поліції об`єктивно розцінено, як ухилення від проходження огляду.
Справедливість зазначеного твердження, простежується зі змісту власноручно зробленого запису водієм ОСОБА_1. у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №465479, який полягає саме у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, що вказує на порушення п. 2.5 ПДР України. 
Диспозиція частини1 ст.130 КУпАП як самостійний склад правопорушення визначає відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР 1 №465479 від 26.09.2025, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.
Згідно з п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення, ЕПР1 №465479 зафіксовані явні ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1., та реалізовано право останнього надати пояснення з приводу інкримінованого правопорушення.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозапис із нагрудних камер працівників поліції.
Надання ОСОБА_1. висновку №004768 від 02.10.2025 про проходження в ККП «Київська міська клінічна лікарня №10» огляду на стан сп`яніння 26.09.2025 о 12:20год не виключає відповідальності останньої, оскільки встановлення стану сп`яніння або його спростування, актуально лише за умов проходження відповідного огляду, який за умов вищезазначеної Інструкції проводиться у супроводі поліцейських 
Згідно із ч. 2, 3, 5 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.
Із наявного відеозапису вбачається, що працівником поліції було вказано на виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у лікаря-нарколога в медичному закладі від чого останній відмовився, шляхом заперечення наявності ознак та мотивуючі особистою зайнятістю. Подальші дії працівника поліції, пов`язанні із запереченням або погодженням щодо тверджень водія, не звільняють останнього від обов`язку суворого дотримання п.2.5 ПДР України, відповідно до якого «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Складання протоколу, вказували водієві на актуальність вимог поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, останнім також було роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, що підтверджується дослідженим судом відеозаписом.
На переконання суду, відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції підтверджує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Подальше проходження огляду на стан сп`яніння, здійснене ОСОБА_1 самостійно, не виключає відповідальності останнього, незалежно від результатів такого огляду.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не вбачає.
При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкцій ст.130 ч.1 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.
Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням транспортними засобами, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.
Керуючись ст.ст.33, 36, 124, 122-4, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена Київського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя          О.Л. Соловйов