Справа № 344/7362/25 
Провадження № 33/4808/32/26 
Категорія ст.484 МК України  
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю захисника адвоката Дениса Т.Д. та представника Івано-Франківської митниці Тирського В.В. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Івано-Франківської митниці на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2025 року, якою провадження у справі про порушення митних правил відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 484 Митного кодексу України,-
в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що в протоколі про порушення митних правил № 0029/UA206000/2025 від 22.04.2025 зазначено, що 31.01.2025 року до Івано-Франківської митниці надійшов лист Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 31.01.2025 № 18994-2025 (вх.Івано-Франківської митниці від 31.01.2025 №553/8.5-20), яким скеровано постанову про закриття кримінального провадження від 30.01.2025 та копію матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 12021095010000058 від 17.01.2021.
Як слідує з наданих матеріалів, 17.01.2021 року близько 00 год. 01 хв. по вул. Незалежності, в м. Івано-Франківську працівниками поліції зупинено транспортний засіб марки «Ауді», модель «А 3» на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із явними ознаками підробки.
17 січня 2021 року в ході проведення огляду місця події дізнавачем Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області вилучено автомобіль марки «Ауді», модель «А 3» на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , ключі до нього, який поміщено на спецмайданчик ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться по вул. Січинського, 5В, м. Івано-Франківськ, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру Seria DR/ НОМЕР_2 .
23 квітня 2021 року дізнавачем Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області винесено постанову, відповідно до якої автомобіль марки «Ауді», модель «А 3» на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , повернуто ОСОБА_1 .
Під час здійснення перевірки, та згідно інформації яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ, АСМО «Інспектор» станом на 22.04.2025 року встановлено відсутність інформації щодо перетину митного кордону України легкового автомобіля марки «Ауді», модель «А 3» на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 .
Відповідно до службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці від 11.04.2025 № 15/15-01/1539, вартість транспортного засобу марки «Ауді», модель «А 3», кузов номер НОМЕР_1 становить 1746 Євро, що згідно курсу НБУ станом 22.04.2025 року (день складання протоколу) складає 83398 грн. 
Враховуючи викладене встановлено, що ОСОБА_1 , на момент зупинки працівниками патрульної поліції, зберігав та використовував автомобіль марки «Ауді», модель «А 3», кузов номер НОМЕР_1 , відомості про ввезення якого на митну територію України згідно Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби та Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» (за даними Журналу пункту пропуску, Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску) відсутні.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії з зберігання, перевезення, придбання, використання легкового автомобіля марки «Ауді», модель «А 3» на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , ввезеного на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, відповідальність за що передбачена ст.484 Митного кодексу України.
Постановою Івано-Франківського міського суду від 16 вересня 2025 року, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 484 Митного кодексу України закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.467 Митного кодексу України.
Не погодившись з вказаним рішенням заступник начальника Івано-Франківської митниці Сівірін О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 16.09.2025 року по справі №344/7362/25 і прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України та накласти адміністративне стягнення, передбачене ст.. 484 МК України.
Вважає, постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм, як матеріального так і процесуального права. 
Вказує, що суд першої інстанції посилався на те, що з моменту вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 484 МК України та яке вчинено 17.01.2021 року, на день розгляду даної справи про адміністративне правопорушення минув встановлений ч.2 ст. 467 Митного кодексу України строк накладення адміністративного стягнення. Однак, Івано-Франківська митниця заперечує це та звертає увагу на наступне.
Як вбачається із протоколу про порушення митних правил від 22.04.2025 №0029/UA206000/2025 встановлено, що 31.01.2025 року до Івано-Франківської митниці, надійшов лист Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП в Івано- Франківській області від 31.01.2025 №18994-2025 (вх. Івано-Франківської митниці від 31.01.2025 N?553/8.5-20), яким скеровано постанову про закриття кримінального провадження від 30.01.2025 та копію матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №12021095010000058 від 17.01.2021. 
Як слідує з наданих матеріалів, 17.01.2021 року близько 00 год. 01 хв. по вул. Незалежності, в м. Івано-Франківську працівниками поліції зупинено транспортний засіб марки "Ауді", модель "А 3" на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_3 . НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу пред?явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із явними ознаками підробки. 
17 січня 2021 року в ході проведення огляду місця події дізнавачем Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області вилучено автомобіль марки "Ауді", модель "А 3" на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , ключі до нього, який поміщено на спецмайданчик ГУ НП в Івано-Франківській, що знаходиться по вул.Січинського, 5В, м.Івано-Франківськ, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру Seria DR/ НОМЕР_2 . 
20 січня 2021року за клопотанням дізнавача Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області Івано-Франківським міським судом винесено ухвалу у справі N?344/5412/21, відповідно до якої суд вирішив накласти арешт на транспортний засіб, автомобіль марки "Ауді", модель "А 3" на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та ключі від автомобіля, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження - речі, були вилучені саме у громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проведення огляду місця події. 
14 квітня 2021 Івано-Франківським міським судом винесено ухвалу у справ N?344/5412/21 відповідно до якої, суд ухвалив скасувати накладений ухвалою слідчого судд Івано-Франківського міського суду від 20 січня 2021 року арешт на автомобіль марки "Ауді", модель "А 3" реєстраційний номер НОМЕР_6 , кузов номер НОМЕР_1 а також ключі від автомобіля, що були вилучені у громадянина ОСОБА_1 , та передати ОСОБА_1 на відповідальне зберігання, відчуження. (стор. 13 справи) 
23 квітня 2021 року дізнавачем Івано-Франківського ВП ГУ НІ в Івано-Франківській області винесено постанову, відповідно до якої автомобіль марки "Ауді", модель "А 3" на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , повернуто ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч.3 ст.467 МК України зазначено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня отримання митним органом або судом матеріалів про таке порушення. переданих відповідно до частини другої статті 496 цього Кодексу, але не пізніше ніж через п`ять років з дня вчинення правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. 
Тобто на дату складання протоколу про порушення митних правил та на даний час ще не сплив строк притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 484 Митного кодексу України. 
Аналіз викладеного та наявних у справі про порушення митних правил доказів, свідчить про те, що Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області на зазначені обставини справи не було звернуто увагу та не надано їм належної правової оцінки. 
Таким чином, судом першої інстанції не повно встановлено обставини справи, та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку повідомлялася про розгляд апеляційної скарги. 
Зі змісту доводів захисника адвоката Дениса Т.Д. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, однак повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за його відсутності. 
Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
В судовому засіданні захисник адвокат Денис Т.Д. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити постанову Івано-Франківського міського суду від 16.09.2025 року без змін. 
Представник Івано-Франківської митниці Тирський В.В. підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили скасувати постанову суду та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України та накласти адміністративне стягнення відповідно до вимог закону. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Так, суд першої інстанції закрив провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 484 Митного кодексу України
Разом з тим, суд першої інстанції не встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення не обґрунтував свої висновки щодо доведеності винуватості у вчиненні правопорушення. 
Так, закінчення на час розгляду провадження строку накладення адміністративного стягнення не повинно позбавляти особу, яка не винна у вчиненні правопорушення права довести свою невинуватість у вчиненні правопорушення. 
Таким чином, розгляд провадження судом повинен гарантувати особі, яка звинувачується у вчиненні правопорушення, що суд перевірить обґрунтованість обвинувачення на встановить винуватість або невинуватість у вчиненні правопорушення. 
При цьому, за умови наявності підстав для закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, суд зобов`язаний встановити обставини, які свідчать, що правопорушення дійсно було вчинено, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та, що пройшов певний строк накладення стягнення, який встановлений відносно вказаного правопорушення. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що закриття провадження у зв`язку з тим, що з дня вчинення правопорушення закінчився встановлений законом строк накладення стягнення, не є реабілітуючою правовою підставою, яка свідчить про невинуватість у вчиненні правопорушення. 
Зокрема, відповідно ч. 1 ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст. 508 МК, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення .
Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст. 491 МК), а у разі закриття кримінального провадження про контрабанду за наявності в діях особи ознак порушення митних правил матеріали про таке порушення передаються до митного органу або до суду для притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності; постанова у такій справі виноситься у строк, передбачений ч. 2 ст. 467 МК (ст. 496 МК).
Здійснивши розгляд протоколу про порушення митних правил № 0029/UA206000/2025 від 22.04.2025, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що оскільки вказане правопорушення, за яке передбачена відповідальність ст. 484 МК України, вчинене 17.01.2021 року, то на день розгляду даної справи про адміністративне правопорушення минув встановлений ч.2 ст. 467 МК України строк накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. 
Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч. 1 ст. 251 і ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.
Як неодноразово вказував ЄСПЛ, «право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» («Руїз Торія проти Іспанії», «Ван де Гурк проти Нідерландів»; «Гарсія Руїс проти Іспанії»; «Кузнєцов та інші проти Росії»).
Зокрема, ЄСПЛ звертав увагу на необхідності розгляду судом усіх складових елементів правопорушення та аналізі наданих доказів, що надає можливість ухвалити вмотивоване рішення. «Болдя проти Румунії»,
Разом з тим, вказані вище висновки судді суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не умотивовані та не ґрунтуються на вимогах закону України про адміністративні правопорушення, у тому числі на приписах МК.
Так, суддя при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК).
Відповідно ст. 458 МК, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, т/з комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 484 МК настає за зберігання, перевезення, придбання чи використання товарів, т/з комерційного призначення, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю. При цьому під переміщення поза митним контролем передбачає ввезення або вивезення товарів і інших предметів через митний кордон України поза визначеними митними органами України місцями (митниці, митні пости) або поза встановленим часом для проведення митного контролю; переміщення товарів поза митним контролем найчастіше здійснюється шляхом об`їзду митних постів легковими та вантажними автомобілями; з метою ухилення від митного контролю використовують не традиційно існуючі магістралі транспортного руху, а путивці (польові, степові, міжселищні), об`їзні дороги; обхід місць митного контролю пішоходами, а приховування від митного контролю предметів контрабанди являє собою будь-який спосіб утаювання, що ускладнює їх виявлення із використанням тайників або інших засобів фізичного приховування, які утруднюють візуальне виявлення товару чи т/з; шляхом надання одним предметам вигляду інших; шляхом подання митному органу як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.
Як убачається з матеріалів справи про порушення митних правил, 17.01.2021 року близько 00 год. 01 хв. по вул. Незалежності, в м. Івано-Франківську працівниками поліції зупинено транспортний засіб марки "Ауді", « модель "А 3» на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із явними ознаками підробки. 
У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №12021095010000058 від 17.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, було встановлено, що згідно висновку експерта №134/21-28 від 28.01.2021 надане на дослідження свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серією та номером НОМЕР_5 за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу країни походження. Основні зображення та персональні дані бланку нанесені за допомогою кольорового струменево-крапельного принтера.
Постановою про закриття кримінального провадження від 30.01.2025 року, кримінальне провадження №12021095010000058 від 17.01.2021 року в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
З даної постанови вбачається, що допитаний в якості свідка ОСОБА_1 надав показання про те, що автомобіль марки «Ауді А3» на іноземній реєстрації придбав незадовго до того, як 17.01.2021 року був зупинений працівниками патрульної поліції, точного часу вказати не може. На запитання «де саме був придбаний автомобіль», свідок повідомив, що придбав його на авторинку, проте у якому місті це було пригадати не може. Також свідок повідомив, що контактних даних особи, у якої придбав транспортний засіб, не зберіг, та навіть не питав їх. ОСОБА_1 передав грошові кошти за покупку невідомій особі, яка натомість наручно передала свідоцтво про реєстрацію іноземного зразка та сам транспортний засіб. Жодних документів про купівлю чи довіреностей ОСОБА_1 із продавцем не укладали. Продавець запевнив, що автомобіль у справному стані та всі документи, у тому числі свідоцтво про реєстрацію іноземного зразка, являються дійсними.
Як зазначив ОСОБА_1 про підробку вказаного документу йому не було відомо, разом з тим, надаючи 17.01.2021 даний документ на вимогу працівника патрульної поліції, ОСОБА_1 вважав, що користується автентичним свідоцтвом.
Разом з тим, зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, оскільки останній не мав прямого умислу на вчинення правопорушення і йому не було відомо про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу країни. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що саме на підставі вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження 22 квітня 2025 року було складено відповідний протокол про порушення митних правил № 0029/UA206000/2025.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. 
В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. 
Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 звинувачується в тому, що вчинив дії з зберігання, перевезення, придбання, використання легкового автомобіля марки «Ауді», модель «А 3» на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , ввезеного на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, відповідальність за що передбачена ст.484 Митного кодексу України.
Разом з тим, протокол не містить достатніх даних, які дозволяють встановити час, місце та спосіб вчинення правопорушення, обставини за яких були вчинені дії щодо зберігання, перевезення, придбання транспортного засобу, характер і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані, які дозволяють встановити обставини правопорушення та прийти до переконання, що ОСОБА_1 , дійсно був обізнаний про те, що легковий автомобіль марки «Ауді», модель «А 3» на іноземній реєстрації SCZ 6588, кузов номер НОМЕР_1 , був ввезений на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю та вчинив дії зі зберігання, перевезення, придбання, використання вказаного транспортного засобу. 
Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що розгляд справи щодо притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності здійснюється судом в межах висунутого обвинувачення і суд не має право перебирати на себе повноваження сторони обвинувачення та виходити за межі обвинувачення, встановлюючи обставини, які не були вказані в обвинувачення та явно погіршують становище обвинуваченого. 
Вищевказана неконкретність висунутого обвинуваченого не дозволяє особі, яка звинувачується у вчиненні правопорушення організувати ефективний захист своїх інтересів та позбавляє апеляційний суд можливості встановити обставини, які свідчать про вчинення правопорушення. 
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що матеріали провадження не містять достатніх доказів, які дозволяють встановити обставини правопорушення та прийти до переконання про обґрунтованість висунутого обвинувачення. 
Так, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному виді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, т/з, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (ч. 1 ст. 495 МК).
Положеннями ч. 1 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Необхідно зазначити, що відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Конституційний Суд України зауважив, що «елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.)
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» («Кобець проти України, «Авшар проти Туреччини»). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що неконкретність висунутого обвинувачення та сукупність наявних у справі доказів не дозволяють прийти до висновку поза розумним сумнівом про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 484 МК. 
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що діючий закон про притягнення особи до адміністративної відповідальності, містить тільки одну правову підставу для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 484 МК на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову судді суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.
Керуючись п.3 ч.1 ст.527 МК України, ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці задовольнити частково.
Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову. 
Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 Митного кодексу України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду О.П. Васильєв