Справа № 199/14852/25
(2-а/199/33/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

02 січня 2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді Богун О.О.,
при секретареві Дубовик А.П.
розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №R127431 від 16 жовтня 2025 року, винесеної т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 10 жовтня 2025 року позивачем було пройдено ВЛК відповідно до протоколу №2025-101-1231-1681-0. В подальшому 14.10.2025 року будучи особою ІІІ групи інвалідності що підтверджується витягом з рішення ЕКОПФО №153/25/1390/ВТ від 19.09.2025 року, позивач звернувся особисто до відповідача із заявою про отримання відстрочки від мобілізації на період воєнного стану. В цей же день відповідачем було повідомлено позивача що останнім порушено вимоги, передбачені абз.2 ч.1 абз.8 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» п.21, пп.1 п.27 порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року №560, а саме не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце зазначені в повістці а саме 31.07.2025 року. На підставі цього начальник групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено на позивача протокол про адміністративне правопорушення б/н від 14.10.2025 року, відповідно до якого вказано що позивач вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП а також повідомлено що розгляд справи відбудеться о 09 год. 00 хв. 17.10.2025 року. Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою а саме позивачем булор зазначено наступні: «ніколи повістку не отримував, додатково можу повідомити, що в цей час перебував у лікарні ім. Мечнікова на лікуванні в відділенні кардіології». Що підтверджується особистим підписом позивача. До протоколу додається повістка №4333627, при цьому копія повістки вручена позивачу як додаток не була. 17 жовтня 2025 року о 09 год. 00 хв. Позивач з`явився до відповідача для розгляду адміністративної справи, проте фаактично розгляд проведено не було. Позивач повторно зазначив, що має лікарняні листи що підтверджують його лікування у період коли необхідно було з`явитись до ТЦК та СП за повісткою. Відповідач в свою чергу в усному порядку повідомив про те щоб позивач надав лікарські документи та адміністративний матеріал буде закрито. 20 жовтня 2025 року позивачу було вручено під підпис постанову №R127431 від 16.10.2025 року та накладено штраф у розмірі 17 000 гривень. Проте розгляд справи було призначено на 17.10.2025 року як вказано у протоколі але фактично справа була розглянута без позивача 16.10.2025 року що підтверджується винесеною постановою. Таким чином відповідач не дослідивши в повній мірі всі обставини адміністративної справи, розглянувши справу за відсутності позивача 16.10.2025 року, замість призначеної дати 17.10.2025 року вчинивши протиправні дії та виніс постанову №R127431 від 16.10.2025 року яка підлягає скасуванню.
Позивач вважає постанову незаконною й такою що підлягає скасуванню, через відсутність складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою від 04 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10 жовтня 2025 року позивачем було пройдено ВЛК відповідно до протоколу №2025-101-1231-1681-0. В подальшому 14.10.2025 року будучи особою ІІІ групи інвалідності що підтверджується витягом з рішення ЕКОПФО №153/25/1390/ВТ від 19.09.2025 року, позивач звернувся особисто до выдповыдача ыз заявою про отримання відсточки від мобілізації на період воєнного стану. В цей же день відповідачем було повідомлено позивача що останнім порушено вимоги, передбачені абз.2 ч.1 абз.8 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» п.21, пп.1 п.27 порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвредженого постановою КМУ від 16.05.2024 року №560, а саме не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце зазначені в повістці а саме 31.07.2025 року. На підставі цього начальник групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено на позивача протокол про адміністративне правопорушення б/н від 14.10.2025 року, відповідно до якого вказано що позивач вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП а також повідомлено що розгляд справи відбудеться о 09 год. 00 хв. 17.10.2025 року. Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою а саме позивачем булор зазначено наступні: «ніколи повістку не отримував, додатково можу повідомити, що в цей час перебував у лікарні ім. Мечнікова на лікуванні в відділенні кардіології». Що підтверджується особистим підписом позивача. До протоколу додається повістка №4333627, при цьому копія повістки вручена позивачу як додаток не була. 17 жовтня 2025 року о 09 год. 00 хв. Позивач з`явився до відповідача для розгляду адміністративної справи, проте фаактично розгляд проведено не було. Позивач повторно зазначив, що має лікарняні листи що підтверджують його лікування у період коли необхідно було з`явитись до ТЦК та СП за повісткою. Відповідач в свою чергу в усному порядку повідомив про те щоб позивач надав лікарські документи та адміністративний матеріал буде закрито. 20 жовтня 2025 року позивачу було вручено під підпис постанову №R127431 від 16.10.2025 року та накладено штраф у розмірі 17 000 гривень. Проте розгляд справи було призначено на 17.10.2025 року як вказано у протоколі але фактично справа була розглянута без позивача 16.10.2025 року що підтверджується винесеною постановою. Таким чином відповідач не дослідивши в повній мірі всі обставини адміністративної справи, розглянувши справу за відсутності позивача 16.10.2025 року, замість призначеної дати 17.10.2025 року вчинивши протиправні дії та виніс постанову №R127431 від 16.10.2025 року яка підлягає скасуванню. 
У зв`язку з військовою агресією російської федерації, Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України та триває на момент розгляду справи.
Згідно з вимогами статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно зі ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Так, відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року №1932-XII визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, згідно Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан.
Приписами статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно зі ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.
Постанова, яка оскаржується, є обгрунтованою.
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Оскільки в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП суд доходить до висновку про потребу відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок позивача.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Суддя           О.О. Богун

02.01.2026