ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/3466/25  Номер провадження 33/814/372/26	Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю. М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Завезіона Євгена Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року, визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 18 листопада 2025 року о 19:45 год. в м. Глобине, вул. Центральна 186, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом УАЗ 3151201, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в законному порядку, в присутності двох свідків, за допомогою алкотестеру Драгер 7510, результат тесту №138 - 2,08%, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Завезіон Є.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.
Посилаючись на долучені до матеріалів справи відеозаписи вказує, що останні не доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на них вбачається слідування поліцейськими за невідомим автомобілем, номерний знак якого неможливо встановити, а потім спілкування вже з ОСОБА_1 .
Також звертає увагу на не роз`яснення працівниками поліції можливості проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами є:
копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6179308 від 18.11.2025 щодо керування ОСОБА_1 ТЗ, в якого в темну пору доби не працювали задні габаритні вогні (ч. 1 ст. 121 КУпАП),
протокол серії ЕПР1 №516981 складений 18.11.2025 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 щодо керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння,
роздруківка з алкотестеру Драгер 7510 з зазначенням проходження огляду ОСОБА_1 з результатом 2,08%, станом на 19:59 год. 18.11.2025, 
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом огляду 2,08%,
направлення на огляд водія до Глобинської МЛ,
відеозаписи з відеореєстратора та бодікамери працівника поліції.
Зазначені докази містять дані про подію правопорушення та не були спростовані під час розгляду апеляційної скарги. 
Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з відеореєстратора службового авто вбачається рух поліцейського автомобіля попереду якого їде транспортний засіб без заднього освітлення (габаритних вогнів), який повертає праворуч, на парковку до магазину.
Під`їхавши до вказаного авто з проблисковими вогнями, з-за керма останнього вийшов водій, особу якого в подальшому було встановлено як ОСОБА_1 . 
Під час спілкування поліцейський повідомляє про причини зупинки керованого ним авто, а саме непрацюючі задні габарити в темну пору доби, на що водій відповідає «Коли виїжджав з дому, то вони працювали».
На питання поліцейського «Алкоголь вживали?», ОСОБА_1 відповідає «Пів години назад, 150 коньяку».
З огляду на виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водію було неодноразово запропоновано пройти огляд на місці зупинки чи медичному закладі, на що останній після тривалої дискусії з поліцейськими погодився пройти на місці.
Після продуття алкотестеру результат виявився позитивним – 2,08%., з яким водій погодився.
Перевищення норми в 10 разів стало підставою для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не заперечуючи факт перебування підзахисного в стані алкогольного сп`яніння доводи захисника в апеляційній скарзі зводяться до відсутності належних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем.
Відхиляючи вказані доводи апеляційний суд звертає увагу, що на долучених до матеріалів справи відеозаписів як з відеореєстратора, так і з службової бодікамери, які є належними доказами та містять інформацію, що стосується предмета доказування, доводиться факт керування ОСОБА_1 автомобілем в темну пору доби без працюючих задніх габаритних вогнів, який після заїзду на парковку вийшов з водійського місця.
Факт керування водієм на місці його зупинки не заперечувався, оскільки на зауваження щодо непрацюючих габаритів, ОСОБА_1 повідомив, що коли виїжджав з дому, то вони працювали, що, крім іншого, доводить факт виконання останнім функції водія.
Апеляційний суд розцінює посилання захисника на відсутність доказів керування автомобілем як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.
Що стосується твердження апелянта про відсутність роз`яснення працівниками поліції права на повторне проходження водієм огляду в медичному закладі, то у відповідності до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного сп`яніння, огляд в закладі охорони здоров`я проводиться у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки, або в разі його незгоди з результатом огляду водія на місці зупинки автомобіля, проведеного поліцейським.
В даному випадку водій пройшов огляд на місці і жодної незгоди з отриманим результатом не висловлював, а тому в поліцейських були відсутні підстави для пропонування та забезпечення проходження огляду в медичній установі, при цьому під час бесіди не заперечував факт вживання алкогольних напоїв перед керуванням авто. 
Таким чином, під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. 
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Завезіона Євгена Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя      О.І. Обідіна