ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 160/19903/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі №160/19903/24 (суддя Савченко А.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 розрахунку при звільненні, який складається з грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2023-2024 рр., додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023-2024 рр., щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 590% від посадового окладу за період з 15.03.2022 року по 25.04.2024 року, надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 березня 2024 року, надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25. квітня 2024 року на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, грошової допомоги на оздоровлення відповідно до розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, (із змінами), в розмірі місячного грошового забезпечення за 2023-2024 рр., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом МОУ від 07.06.2018 року №260 та п.6 наказу МОУ від 31.01.2022 року №30 “Про бюджетну політику МО України” за 2023-2024 рік;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2023-2024 рр.; грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023-2024 рр.; щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 590% від посадового окладу за період з 15.03.2022 року по 25.04.2024 року; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 березня 2024 року; надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 квітня 2024 року на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260; грошову допомогу на оздоровлення відповідно до розділу XXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, (із змінами), в розмірі місячного грошового забезпечення за 2023-2024 рр.; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. затвердженого наказом МОУ від 07.06.2018 року №260 та п.6 наказу МОУ від 31.01.2022 року №30 “Про бюджетну політику МО України” за 2023-2024 рік.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно п.п. "б" п.2 ч. 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" його звільнено з військової служби у відставку. В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №116 від 25.04.2024 р. позивача з 25.04.2024року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 26 квітня 2024 року. Проте, станом на день видачі цього наказу відповідач не провів з позивачем всіх розрахунків. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Так, суд:
-визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 : грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2023-2024 роки, щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 590% від посадового окладу за період з 15.03.2022 р. по 25.04.2024р., надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01 березня 2024 року по 25 березня 2024 року, надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням з 01 квітня 2024 року по 25 квітня 2024 року на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, грошової допомоги на оздоровлення відповідно до розділу XXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, (із змінами), в розмірі місячного грошового забезпечення за 2023-2024 роки;
-зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2023-2024 роки, щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 590% від посадового окладу за період з 15.03.2022 р. по 25.04.2024р., надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01 березня 2024 року по 25 березня 2024 року, надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням з 01 квітня 2024 року по 25 квітня 2024 року на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, грошової допомоги на оздоровлення відповідно до розділу XXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, (із змінами), в розмірі місячного грошового забезпечення за 2023-2024 роки, з урахуванням фактично виплачених сум.
В решті позовних вимог суд відмовив.
Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при звільненні позивача зі служби частинами проводилися нарахування та виплата належних йому сум компенсації, премій та грошової допомоги.
Позивач не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача. В свою чергу, позивач не оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги відповідача, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.06.2023 р. №18 солдат ОСОБА_1 прибув з військової частини НОМЕР_3 на посаду робітника підсобного 1 інженерного відділення 4 інженерного взводу 1 інженерної роти військової частини НОМЕР_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.04.2024 р. №116 встановлено, що відповідно до пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу" нижче йменованих осіб рядового сержантського та старшинського складу військової частини НОМЕР_4 звільнити з військової служби у відставку за підпунктом „б" (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку).
Згідно з пунктом 2.1. вказаного наказу, відповідно пункту 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (зі змінами), солдата ОСОБА_1 , водія 3 автомобільного відділення автомобільного взводу роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 з 25 квітня 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 26 квітня 2024 року. 
Цим же наказом наказано: виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 590% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 березня 2024 року. Виплатити на підставі наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, з урахуванням оклачу за військовим званням з 01 по 25 квітня 2024 року.
Щорічна основна відпустка за 2023 рік надавалась терміном 15 днів. Щорічна основна відпустка за 2024 рік не надавалась. Щорічна додаткова відпустка, як учаснику бойових дій, передбачена статтею 162 Закону України “Про відпустки” та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” не надавалась. Грошова компенсація за 14 діб невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2023 рік та 2024 рік не виплачувалась. Грошову допомогу на оздоровлення відповідно до розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, (зі змінами), в розмірі місячного грошового забезпечення за 2024 рік отримав у військовій частині НОМЕР_2 08.04.2024.
Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 та пункту 6 наказу Міністра оборони України від 31 січня 2022 року №30 “Про бюджетну політику МО України" за 2024 рік не виплачувалась.
Судом встановлено, що відповідно до довідки про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024р. по 25.04.2024 р., позивачеві було нараховано надбавку за особливості проходження служби за січень-березень 2024 року у розмірі 2648,75 грн. щомісячно та за квітень 2024 року у розмір 2207,30 грн.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 23.09.2024 року №1117, солдату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) було нараховано надбавку за особливості проходження служби (пп.1 п. 5 ПКМУ №704) у розмірі 65%, а саме: за червень 2023 року у розмірі 731,25 грн., за липень-вересень, листопад 2023 року у розмірі 2437,50 грн. щомісячно, грудень 2023 року у розмірі 2280,25 грн., січень-березень 2024 року у розмірі 2648,75 грн. щомісячно.
Відповідно до довідки про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024р. по 25.04.2024 р., позивачеві було нараховано премію за січень-березень 2024 року у розмірі 14605,50 грн. щомісячно та за квітень 2024 року у розмірі 12171,25 грн.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 23.09.2024 року №1117 солдату ОСОБА_1 було нараховано премію (пп.2 п. 5 ПКМУ №704) у розмірі 590%, за червень 2023 року у розмірі 4371,90 грн., за липень-серпень, листопад 2023 року у розмірі 14573,00 грн. щомісячно, а також у розмірі 535% за січень-березень 2024 року у розмірі 14605,50 грн. щомісячно.
Згідно з довідкою про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024р. по 25.04.2024р., позивачу було нараховано надбавку за вислугу років за січень-березень 2024 року у розмірі 815,00 грн. щомісячно та за квітень 2024 року у розмір 679,17 грн.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 23.09.2024 року №1117 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, солдату ОСОБА_1 було нараховано надбавку за вислугу років у розмірі 25%, а саме: за червень 2023 року у розмірі 225,00 грн., за липень-вересень, листопад 2023 року у розмірі 750,00 грн. щомісячно, грудень 2023 року у розмірі 701,62 грн., січень-березень 2024 року у розмірі 815,00 грн. щомісячно.
Також позивачу було нараховано грошову допомогу для оздоровлення у серпні 2023 року у розмірі 20760,50 грн..
Суд встановив, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням УБД від 07.08.2024р. № НОМЕР_6 .
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати йому при звільненні зі служби всіх належних за законом виплат, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, яким частково задоволено позовні вимоги, та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі - Порядок № 260) визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Цей Порядок розроблено відповідно до Законів України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, “Про донорство крові та її компонентів” та постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб”, від 15 червня 1994 року № 414 “Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці”, від 11 серпня 1995 року № 648 “Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах”, від 22 грудня 1995 року № 1037 “Про надбавки до посадових окладів осіб, зайнятих на шифрувальній роботі”, від 30 серпня 2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Дія цього Порядку (крім розділів II, V, VI, IX, XII, XVI-XXIV) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.
Грошове забезпечення згідно з цим Порядком виплачується: військовослужбовцям, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_7 (далі - військові частини).
Розділом VI Порядку № 260 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.
Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.
Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби у військовій частині НОМЕР_7 та підпорядкованих їй військових частинах установлюється командиром цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_7 .
Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.
Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55.
Розрахунковий розмір надбавки за особливості проходження служби, отриманий шляхом множення мінімального розміру щомісячної надбавки на відповідний коефіцієнт, округлюється в бік збільшення до одного знака після коми.
Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання надбавки за особливості проходження служби за різними коефіцієнтами, ця надбавка обчислюється з урахуванням більшого коефіцієнта.
Надбавка за особливості проходження служби у встановлених розмірах виплачується щомісяця з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою, яка передбачає цю надбавку.
У разі допущення військовослужбовця до тимчасового виконання обов`язків за посадою, яка передбачає виплату надбавки за особливості проходження служби в менших або більших розмірах, виплата такої надбавки здійснюється в розмірі, встановленому за тимчасово виконуваною посадою.
Виплата надбавки за особливості проходження служби здійснюється на підставі наказу командира про встановлення цієї надбавки.
Пунктом 1 розділу ХVI Порядку № 260 встановлено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Відповідно до пунктів 1-2 розділу ХVI Порядку № 260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків; від 15 до 20 років - 40 відсотків; від 20 до 25 років - 45 відсотків; від 25 і більше років - 50 відсотків.
Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідач стверджує про виплату позивачу: щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 590% від посадового окладу за період з 15.03.2022 р. по 25.04.2024р., надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 березня 2024 року, надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 квітня 2024 року на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260.
Суд встановив, що згідно довідок, які подавалися відповідачем суду, позивачу лише здійснені нарахування, проте не виплата спірних сум.
На час винесення судом рішення були відсутні докази, що позивачу було виплачено щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 590% від посадового окладу за період з 15.03.2022 р. по 25.04.2024р., надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 березня 2024 року, надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 квітня 2024 року на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260.
З огляду на встановлені обставини даного спору, суд обгрунтовано зобов`язав відповідача виплатити позивачу щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 590% від посадового окладу за період з 15.03.2022 р. по 25.04.2024р., надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 березня 2024 року, надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням з 01 по 25 квітня 2024 року на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, і такі виплати здійснити з урахуванням вже виплачених сум.
Відповідно до пунктів 1-2 розділу ХХІІI Порядку № 260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.
Згідно з довідкою про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024р. по 25.04.2024р., позивачу було нараховано грошову допомогу для оздоровлення у березні 2024 року у розмірі 21329,25 грн. та грошову допомогу для оздоровлення у серпні 2023 року у розмірі 20760,50 грн.
Проте, у суду відсутні докази, що позивачу було виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2023 – 2024 роки.
Отже, зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення відповідно до розділу XXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, (із змінами), в розмірі місячного грошового забезпечення за 2023-2024 рр., з урахуванням вже проведених виплат, є вірно обраним судом способом захисту порушеного права позивача.
Тобто, відповідач зобов`язаний виплатити ті суми, які не були виплачені позивачу.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення в оскарженій відповідачем частині ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі № 160/19903/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак