Справа № 351/242/25
Номер провадження №3/351/1/26 

ПОСТАНОВА 
Іменем України

05 лютого 2026 року м.Снятин
Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Мартинюк В.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Репало Олексія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного правління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 245230 ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких обставин.
12 лютого 2025 року о 19 год 09 хв у с. Балинці по вул. Зарічна ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Сеат Ібіца», н. з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на наркотичне сп`яніння проводився в медичному закладі, результат позитивний, що підтверджується висновком лікаря № 4.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вживав того дня пиво. 
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Репало О.О. у судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням, правки в протоколі зробила невідома особа. Для повторного оформлення протоколу ОСОБА_1 не викликали, копію не вручали, а тому протокол не може сприйматися судом як належний доказ вини правопорушника.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
У відповідності до пункту 2.9. Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України унормовано, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За приписами ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сп`яніння у водія транспортного засобу (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння), а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245230 від 12.02.2025, 12 лютого 2025 року о 19 год 09 хв у с. Балинці по вул. Зарічна ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Сеат Ібіца», н. з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на наркотичне сп`яніння проводився в медичному закладі, результат позитивний, що підтверджується висновком лікаря № 4.
Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».
У п. 44 рішення по справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 , та іншим письмовим доказам, наявним у матеріалах справи, суд звертає увагу на таке.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд.
Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
У такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який, на думку працівників поліції, перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння, підтверджується матеріалами відеозапису долученими до протоколу про адміністративне правопорушення - відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року № 100, який був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин виявлення 09.12.2024 працівниками поліції адміністративного правопорушення. 
Проте, перевіркою матеріалів провадження судом встановлені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245230 від 12.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду -0,22 проміле, що також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, із довідки, складеної лікарем КНП «Снятинської багатопрофільної лікарні» Снятинської міської ради слідує, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.
Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2025 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП повернуто до відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для належного оформлення та доопрацювання.
З матеріалів справи вбачається, що постанова Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2025 була виконана шляхом внесення в протокол про адміністративне правопорушення рукописних виправлень, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного, а не алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря № 4, про що також вказано в рапорті т.в.о. старшого інспектора САП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції Владислава Оперука.
Не заперечуючи того факту, що кожна особа має право на помилку та може випадково та неумисно помилитись, суд зазначає, що за подібних обставин Івано-Франківський апеляційний суд вже ухвалював постанову від 18.01.2024 у справі № 351/1962/23.
Постанова апеляційного суду була мотивована тим, що суд вважає неприпустимим зміну часу вчинення правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення шляхом подання поліцейським, який склав протокол, відповідного рапорту, в якому зазначено, що у даті вчинення адміністративного правопорушення допущено граматичну помилку, а саме недописано цифру.
Апеляційний суд зазначив, що будь-яка неправильність або описка у протоколі про адміністративне правопорушення, яка носить суто технічний характер може бути виправлена або шляхом внесення відповідних змін до протоколу про адміністративне правопорушення або шляхом складання нового протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому, копія виправленого або нового протоколу про адміністративне правопорушення повинна бути вручена в установленому законом порядку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, для того, щоб обвинувачений мав можливість ознайомитись зі змістом обвинувачення та організувати ефективний захист своїх інтересів в суді.
Отже, як вбачається судом з матеріалів цієї справи недолік, який зазначений у постанові Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2025, не усунутий шляхом внесення відповідних змін до протоколу про адміністративне правопорушення або шляхом складання нового протоколу про адміністративне правопорушення, з обов`язковим врученням копії виправленого або нового протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що протокол складений 12.02.2025 о 20 год 15 хв, а огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння проводився у медичному закладі 12.02.2025 о 23 год 45 хв, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки № 4.
Отже, зазначена довідка не може бути доказом перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння на час складення протоколу о 20 год 15 хв.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Наведені факти, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Ретельно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дані про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 7, 8, ч. 1 ст. 130, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Снятинський районний суд.

Суддя         Василь МАРТИНЮК