УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/1683/25 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С. 
Номер провадження №33/4805/81/26
Категорія ст.124,130 ч.1 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника – адвоката Свінцицького Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Свінцицького Леоніда Валентиновича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2025 року об`єднано в одне провадження справи № 289/1683/25 та №289/1684/25, присвоївши об`єднаній справі № 289/1683/25. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 07 вересня 2025 року о 23-00 год в селищі Городок по вул. Шкільна, 8 керував транспортним засобом ВАЗ111930, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 07 вересня 2025 року о 23-00 год в селищі Городок по вул. Шкільна, 8, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ111930 номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної швидкості та інтервалу, через що допустив зіткнення з транспортним засобом Hundai i300 д.н.з. НОМЕР_2 та транспортним засобом Оpel Insignia д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Свінцицький Л.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на незаконність постанови. Зокрема вказав на порушення працівниками поліції процедури огляду, а також права на захист, передбаченого ст. 268 КУпАП. Направлення водія до медичного закладу та акт огляду вважає неналежними доказами. Вказав, що номер протоколу заздалегідь був внесений у протокол. Захисник поставив під сумнів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зазначив, що від проходження огляду останній не відмовлявся, пояснення надати йому не пропонували, з протоколом на місці не ознайомили. Вказав, що характер пошкоджень автомобіля ОСОБА_2 не узгоджується з розташуванням автомобілів на схемі ДТП.
Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, а вина – не доведена.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_1 , його захисника Свінцицького Л.В., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п.п. 2.5, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.
Так, частиною 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження, зокрема, транспортних засобів; керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 12.1 ПДР України визначений обов`язок водія вибору в установлених межах безпечної швидкості руху необхідної для постійного контролю руху транспортного засобу та безпечного ним керування. Вибір такої швидкості руху водієм повинен проводитись із урахуванням дорожньої обстановки, особливостей вантажу і стану транспортного засобу.
Пунктом 13.1 ПДР України передбачений обов`язок водія дотримуватися безпечної дистанції у залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушені ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
З матеріалів справи вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, оскільки підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, яким судом першої інстанції дано належну оцінку.
Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано визнав достовірними дані протоколів про адміністративні правопорушення про фактичні обставини події правопорушень, оскільки вони узгоджуються та підтверджуються вказаними у постанові доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 446870 від 08 вересня 2025 року, серії ААД № 446886 від 08 вересня 2025 року, які за змістом відповідають вимогам статті 256 КУпАП (а.с. 2, 20); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за встановленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 07 вересня 2025 року, згідно з яким такий огляд у КНП Радомишльська лікарня не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с. 5); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 від 08 вересня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; електронним рапортом про виклик ОСОБА_2 на службу 102 від 07 вересня 2025 про вчинення наїзду на її авто Хюндай І 30 водієм у стані сп`яніння; копією постанови серії ЕНА №5671613 від 08 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП; довідками ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, за змістом яких власником транспортного засобу ВАЗ 111930, днз НОМЕР_4 є ОСОБА_5 та про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_5 від 15 квітня 2022 року; відеозаписами з портативних нагрудних камер працівників поліції; схемою місця ДТП, складеною 07 вересня 2025 року.
На схемі дорожньо-транспортної пригоди від 07 вересня 2025 року зафіксовано, пошкодження трьох транспортних засобів: Hundai 130, д.н.з. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 , пошкоджене лакофарбове покриття переднього бампера з правої сторони; Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_3 , власник ОСОБА_3 , пошкоджено лакофарбове покриття задній бампер з лівої сторони, задній багажник з лівої сторони; ВАЗ 111930, д.н.з. НОМЕР_4 , власник ОСОБА_5 , пошкоджено лакофарбове покриття переднього бампера з правого боку, пошкоджено переднє праве крило, подряпини ззаду з лівої сторони бампера (а.с. 21). Апеляційний суд не знайшов розбіжностей у розташуванні транспортних засобів, місці їх зіткнення та пошкодженнях, які також узгоджуються із показами, які зафіксовані в письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Суд першої інстанції дослідив та апеляційний суд перевірив письмові пояснення свідків, долучених до матеріалів справи.
Власника транспортного засобу Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 08 вересня 2025 року пояснював, що «07 вересня 2025 року близько 23-00 год у його автівку врізався інший транспортний засіб, коли він підійшов до місця події побачив біля свого автомобіля стояв автомобіль ВАЗ 111930 д.н.з. НОМЕР_4 » (а.с. 22);
За змістом письмових пояснень власника транспортного засобу Hundai 130, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 від 08 вересня 2025 року, 07 вересня 2025 року близько 23-00 год вона перебувала в себе вдома та з вікна бачила компанію осіб, які вживали спиртні напої на столику біля будинку, серед яких вона впізнала ОСОБА_1 , який сідав за кермо автомобіля та почав рух та майже відразу скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , який був припаркований поруч. Після чого остання побігла на вулицю, щоб зупинити водія, однак не встигла і останній скоїв зіткнення ще з одним автомобілем Opel Insignia. Після цього вони зупинили водія та викликали працівників поліції (а.с. 23);
Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 08 вересня 2025 року, 07 вересня 2025 року близько 23-00 год він перебував в гостях в сел. Городок по вул. Миру, 8, та в цей час знаходився біля під`їзду будинку, почув галас та шум автівки, озирнувшись побачив рух т.з. ВАЗ 111930 д.н.з. НОМЕР_4 , як потім йому стало відомо під керуванням ОСОБА_1 , який відразу скоїв ДТП та пошкодив два автомобілі Hundai 130, д.н.з. НОМЕР_2 та Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_3 , після чого ОСОБА_4 разом із сусідами зупинив вказаного водія та викликали поліцію (а.с. 25);
У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 07 вересня 2025 року близько 23-00 години він поставив машину на стоянку, після чого вона з невідомих причин з`їхала назад, пошкодивши автомобіль Рено, після чого через 30 хв. прибув наряд поліції (а.с. 24).
Так, згідно відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, працівники поліції прибули на виклик на місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, встановили особу водія-винуватця ДТП – ОСОБА_1 , роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Одночасно зауважили на наявність у останнього різким запаху алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук та поведінку, що не відповідає обстановці, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі, від якого він категорично відмовився. Працівники поліції роз`яснили водію наслідки такої відмови. Щодо ОСОБА_1 за його участю склали адміністративні матеріали, зокрема, протоколи за ст.ст. 124 та 130 КУпАП, а також постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, від підпису яких він відмовився, від подальшого керування транспортним засобом відсторонили.
Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом опосередковано підтверджується долученим до справи відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, показами свідків та іншими доказами. Так, у розмові з працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_1 зазначав, що він переганяв машину, з території не їхав. Пасажирка його автомобіля повідомляла поліцейському, що за кермом була не вона, а вони переганяли машину, за територію не виїжджали. У подальшому ОСОБА_1 визнав, що він пошкодив автомобілі, проте після роз`яснень працівника поліції щодо складення щодо останнього також протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП почав заперечувати факт керування автомобілем, хоча свідки, письмові пояснення яких долучені до справи, також підтверджували вказаний факт. ОСОБА_1 плутався у поясненнях, вказував, що забув поставити машину на ручне гальмо, а вона покотилася, разом із пасажиркою вказували як на водія на третю особу – чоловіка, який з ними вживав алкоголь та з яких вони побилися, але той утік. Таку позицію апеляційний суд розцінює як намагання уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту керування та винності у спричиненій дорожньо-транспортній пригоді, що узгоджується також із показами потерпілих та свідків та сумнівів у цій частині не викликає.
На противагу доводам захисник водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на місці або у найближчому медичному закладі, від чого останній відмовився. Наслідки відмови від проходження огляду водію також докладно роз`яснені. Відтак, працівники поліції використали всі можливі інструменти для спонукання водія у проходженні процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тому, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 130 КУпАП за порушення водієм п. 2.5 ПДР України.
Посилання захисника на недоліки направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я, в який завчасно внесли номер протоколу, та акту огляду, який не містить номера та дати, не спростовує обставин щодо виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду та не виключає належність та допустимість даних доказів.
Крім того, наявність у справі письмових пояснень ОСОБА_1 у повному обсязі спростовує доводи захисника про те, що працівниками поліції не відбирали пояснення у водія, а відеозаписом зафіксовано ознайомлення останнього зі складеними щодо нього адміністративними матеріалами, від підпису яких він відмовився. 
Також не є такими, що виключають відповідальність особи за вчинення правопорушення, доводи апеляційної скарги про порушення строків складання протоколу, визначених ст. 254 КУпАП. За змістом положень цієї статті, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи винуватості у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій та отримання доказів.
Отже, дії поліцейських по виявленню у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та фіксації обставин правопорушення за допомогою технічних засобів відеозапису та у протоколі про адміністративне правопорушення у даній справі в цілому відповідають вимогам ст. 266 КУпАП України та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався вимог статтей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови та не впливають на висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Свінцицького Леоніда Валентиновича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 вересня 2025 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Н.Й. Григорусь