Справа № 683/3656/25 
1-кп/683/149/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області 

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 
секретаря ОСОБА_2 
з участю: прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іршики Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, солдата, навідника 2 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, в порушення вимог ст.178 Цивільного кодексу України, п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-12 від 17.06.1992, а також в порушення вимог п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та п.8.1, 8.9, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також бойових припасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, які забороняють носіння, зберігання, придбання без відповідного дозволу бойових припасів та вибухових речовин, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, придбав та зберігав бойові припаси та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.
Так, у липні 2025 року ОСОБА_4 під час перебування у зоні бойових дій у Сумській області, знайшов та забрав собі: 54 (п`ятдесят чотири) патрони калібру 5,45 мм, що є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, два споряджені корпуси промислово виготовлених ручних осколкових оборонних гранат «Ф-1», два уніфікованих підривачі (запали) типу УЗРГМ, які у конструктивному поєднанні утворюють дві бойові ручні осколкові оборонні гранати «Ф-1», які відносяться до категорії боєприпасів та придатні для здійснення вибуху, один споряджений корпус промислово виготовленої ручної наступальної осколкової гранати «GНО-1» та промислово виготовлений підривач (запал) типу «АF-11», які у конструктивному поєднанні утворюють одну ручну осколкову наступальну гранату «GНО-1», яка відноситься до категорії боєприпасів та придатна для здійснення вибуху, три тротилові шашки, які відносяться до бризантних вибухових речовин загальною масою 400 грам та які є придатні для здійснення вибуху. Вказані боєприпаси та вибухові речовини ОСОБА_4 помістив разом з особистими речами до свого рюкзака чорного кольору та перевіз їх до місця свого проживання по АДРЕСА_1 . 
У подальшому, 17 липня 2025 року ОСОБА_4 прибувши до місця свого проживання 54 патрони калібру 5,45 мм, що є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, два споряджені корпуси промислово виготовлених ручних осколкових оборонних гранат «Ф-1», два уніфікованих підривачі (запали) типу УЗРГМ, які у конструктивному поєднанні утворюють дві бойові ручні осколкові оборонні гранати «Ф-1», які відносяться до категорії боєприпасів та придатні для здійснення вибуху, один споряджений корпус промислово виготовленої ручної наступальної осколкової гранати «GНО-1» та промислово виготовлений підривач (запал) типу «АF-11», які у конструктивному поєднанні утворюють одну ручну осколкову наступальну гранату «GНО-1», яка відноситься до категорії боєприпасів та придатна для здійснення вибуху вийняв із рюкзака та помістив на горище будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , а три тротилові шашки, які відносяться до бризантних вибухових речовин загальною масою 400 грам та які є придатні для здійснення вибуху, вийняв із рюкзака та помістив до однієї із кімнат будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , чим умисно незаконно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, придбав та розпочав зберігати вказані боєприпаси та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції 19 липня 2025 року в період часу з 01 год. 08 хв. по 02 год. 00 хв. 
Крім цього, солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п. 2, 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998, у липні 2025 року під час перебування у зоні бойових дій у Сумській області, достовірно знаючи про те, що за носіння холодної зброї, без відповідного на те дозволу передбачена кримінальна відповідальність, придбав багнет-ніж чорного кольору в піхвах, який є військовою бойовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, багнет-ножем мод. «ОКСЗS» до штурмових гвинтівок М16А2 та разом з особистими речами помістив до свого рюкзака чорного кольору.
В подальшому, 17 липня 2025 року, перебуваючи поза межами місця виконання бойового завдання та місця служби, а саме за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 виявив в своєму рюкзаку чорного кольору багнет-ніж чорного кольору в піхвах, який є військовою бойовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, багнет-ножем мод. «ОКСЗS» до штурмових гвинтівок М16А2.
Надалі, того ж дня близько 22 години ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу носив із собою на ремені багнет-ніж чорного кольору в піхвах, який є військовою бойовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, багнет-ножем мод. «ОКС3S» до штурмових гвинтівок М16А2, по вул. Центральнаій в с. Іршики Хмельницького району Хмельницької області поблизу магазину «Продукти», де був помічений свідком ОСОБА_5 . 
У подальшому, 19 липня 2025 року в період часу з 01 год. 08 хв. по 02 год. 00 хв. за місцем проживання ОСОБА_4 у приміщенні будинку АДРЕСА_1 в ході проведення огляду місця події вказаний багнет-ніж чорного кольору в піхвах, який є військовою бойовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, багнет-ножем мод. «ОКС3S» до штурмових гвинтівок М16А2, був виявлений та вилучений працівниками поліції. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що у липні 2025 року він перебував у зоні ведення бойових дій у Сумській області, де знайшов 54 патрони калібру 5,45 мм, дві ручних осколкових гранат «Ф-1», одну осколкову гранату «GНО-1», три тротилових шашки, а також багнет-ніж, які поклав собі у рюкзак та зберігав. У подальшому він приїхав додому, куди й перевіз у рюкзаку знайдені боєприпаси та вибухівку, а також багнет-ніж. Коли він приїхав додому, то боєприпаси заховав на горищі, а тротилові шашки у кімнаті в будинку, багнет-ніж носив при собі. 19 липня 2025 року вказані речі були вилучені у нього працівниками поліції, яким він добровільно видав вказані речі. 
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.1 та ч.2 ст.263 КК України. 
Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, а також за ч.2 ст.263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. 
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. 
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Згідно зі ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Досліджуючи інформацію про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Дискреційні повноваження суду обирати покарання повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У пункті 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».
У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відтак, при вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання, його виду та розміру, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують обвинуваченому покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. 
Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні. 
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, є військовослужбовцем ЗСУ, має статус учасника бойових дій та державні нагороди, приймав безпосередню участь у захисті Батьківщини, повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень. 
При призначенні покарання судом враховуються конкретні обставини справи, спричинені наслідки, поведінка обвинуваченого під час та після вчинення злочину, який визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, що, на думку суду, вказує на повне усвідомлення ОСОБА_4 вчиненого та обсягу завданої шкоди. 
Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкціями ч.1 та ч.2 ст.263 КК України. 
Однак, дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи, що він є військовослужбовцем, учасником бойових дій, а також його поведінку під час судового розгляду, щире каяття, суд дійшов переконання, що обвинувачений не є тією суспільно-небезпечною особою, яку слід ізолювати від суспільства, а тому вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання, й у відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від його відбування з випробуванням. 
В той же час, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає, що відносно обвинуваченого слід встановити ряд обмежень, передбачених ст.76 КК України, з метою належного контролю за його поведінкою, попередження скоєння нових кримінальних правопорушень та перевиховання.
Призначення такого покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз № СЕ-19/123-25/10914-БЛ від 06.08.2025 в сумі 3565 грн. 60 коп., № СЕ-19/123-25/11019-ХЗ від 05.08.2025 в сумі 2674 грн. 20 коп., № КСЕ-19/123-25/11456 від 20.10.2025 в сумі 10696 грн. 80 коп., № СЕ- 19/123-25/11457-ВТХ від 20.10.2025 в сумі 10696 грн. 80 коп., № СЕ-19/123-25/11947-ВТХ від 17.10.2025 в сумі 10696 грн. 80 коп., на загальну суму 38330 грн. 20 коп. у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. 
Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України речові докази по справі, а саме: багнет-ніж, 34 патрони калібру 5,45 мм, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області (вул. Авіаторів,2 м. Старокостянтинів Хмельницької області) слід передати до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), 20 гільз та 5 куль, а також уламки гранати – знищити. Решта бойових припасів та вибухових речовин були використані експертами під час проведення відповідних вибухотехнічних експертиз, а тому птання щодо їх долі суд не вирішує. 
Керуючись ст.ст.368-370, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
-за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. 
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. 

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 38330 грн. 20 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Речові докази:
- багнет-ніж та 34 патрони калібру 5,45 мм, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області (вул. Авіаторів,2 м. Старокостянтинів Хмельницької області) передати до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 );
- 20 гільз та 5 куль, а також уламки гранати, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області (вул. Авіаторів,2 м. Старокостянтинів Хмельницької області) – знищити. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: