ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 932/10962/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 березня 2025 року
у адміністративній справі № 932/10962/23 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Красєвич Артур Олександрович до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Ростислава Івановича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 березня 2025 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , поданого від його імені та в його інтересах адвокатом Красєвич Артур Олександрович, а саме, скасовано  постанову інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Ростислава Івановича серії ЕАТ №8060670 від 02.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КпАП України закрити. Одночасно, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Ростислава Івановича відмовлено, а з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Департаментом патрульної поліції з підстав його незаконності та необґрунтованості, що обумовлено неповним дослідженням та з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не належною оцінкою доказів по справі та порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити інше рішення про відмову у задоволенні заявлених у цій справі вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції мотивована тим, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст.121, 123 КАС України не вирішувалося питання щодо поновлення строку оскарження постанови у цій справі про адміністративне правопорушення, визначеного законом, при тому, що позивачем не заявлялося відповідне клопотання хоча оскаржувана у цій справі постанова була винесена та їй оголошена 02.11.2023, а відповідно позивач мав би її оскаржити протягом 10 днів, але навіть звертаючись до суду позивачка не подала заяву про поновлення строку, чим порушила вимоги ч.6 ст.161 КАС України. Вважає, що у даному випадку суд першої інстанції безпідставно послався на недоведеність перебування ОСОБА_1 на місці прийняття постанови поліцейським та на те, що позивачу стало відомо про існування постанови після отримання постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні 06.12.2023, що й стало підставою для висновку про не пропущення строку звернення до суду, і це суперечить вимогам ст.122, ст.286 КАС України та рішенню Конституційного Суду України від 01.12.2004 №1-10/2004 і рішенню Європейського суду з прав людини від 12.03.2009 у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України», а також висловленій Верховним Судом правовій позиції у постановах від 18.01.2019 по справі № 576/1434/17, від 20.06.2018 по справі № 392/1373/16-а, від 18.01.2019 по справі № 576/1434/17, та позиції апеляційних судів: ДААС у постанові від 13.04.2023 по справі № 624/693/22, ТААС у постановах від 16.09.2020 по справі № 401/2725/19, від 11.04.2019 по справі № 182/8875/18, від 01.11.2018 по справі № 201/17726/17.
Стосовно неповноти з`ясування судом обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і висновків суду, які не відповідають дійсним обставинам справи, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та Департамент патрульної поліції звертають увагу апеляційного суду на те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП за порушення вимог п. 2.9 «ґ» Правил дорожнього руху України, що зафіксовано інспектором Управління Пересуньком Р.Р. у винесеній 02.11.2023 постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8060670, у п.10 якої вказано, що ТЗ KIA RIO днз НОМЕР_1 належить позивачці ОСОБА_1 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля в момент керування та зупинки ТЗ в м.Дніпрі по вул.Набережна Перемоги, та яка передала керування транспортного засобу KIA RIO, днз НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_2 , яка не мала право керування транспортним засобом, чим порушила п.2.9 «ґ» Правил дорожнього руху України, а також долученими до матеріалів справи: відеозаписом на оптичному DVD-R диску, який містить в собі запис скоєного позивачем правопорушення, та саме який було покладено в основу прийнятого відповідачем рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності і складення оскаржуваної постанови; та відео з відеореєстратора, який був розташований в службовому автомобілі, де зафіксовано рух транспортного засобу KIA RIO, днз НОМЕР_1 ; відео з нагрудного відеореєстратора, в якому зафіксована відмов гр. ОСОБА_2 (яка керувала ТЗ) пред`явити посвідчення на право керування ТЗ відповідної категорії. Проте, вказаним доказам суд першої інстанції не надав оцінки, також як і не узяв до уваги відсутність з боку позивачки будь-яких доказів на спростування вищеописаних обставин та викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8060670 від 02.11.2023 фактів.
Посилаючись на відеозапис спілкування поліцейського з позивачкою і повідомлення останньої про складення адміністративного матеріалу стосовно неї та притягнення її до адміністративної відповідальності, Управління вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що відеозаписи не містять інформації про повідомлення позивачку про розгляд відносно неї справи про адміністративне правопорушення, а факт перебування ОСОБА_1 в автомобілі у той час підтверджується також її поясненнями у справі № 201/14195/23 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, правильність їх оцінки та застосування до них норм матеріального права, а також питання дотримання судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог апеляційних скарг відповідачів та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що складеною сержантом поліції 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Р.Р. постановою серії ЕАТ №8060670 від 02.11.2023 до якої додано відеозапис з нагрудної камери 473545 - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України з накладенням на неї штрафу в розмірі 3400,00 грн. За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушила п.2.9 «ґ» Правил дорожнього руху, а саме, за те, що 02.11.2023 о 00:58:38 в м. Дніпрі по вул.Набережна Перемоги, 14 ОСОБА_1 передала керування транспортним засобом KIA RIO, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 , яка не мала права керування транспортними засобами. 
Приймаючи до свого провадження поданий в інтересах ОСОБА_1 12.12.2023 року адміністративний позов та призначивши його розгляд ухвалою від 13.12.2023 року в порядку письмового провадження (а.с.12), суд першої інстанції виходив з його відповідності вимогам ст.160 і ст.161 КАС України та відсутності підстав для залишення його без руху, а в оскаржуваному у цій справі рішенні від 10.03.2025 року (а.с.62-64) суд першої інстанції послався на недоведеність перебування ОСОБА_1 на місці прийняття постанови поліцейським, а тому при визначенні часу, з якого позивачеві стало відомо про існування постанови, судом узято до уваги постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні від 06.12.2023 (а.с.7) та констатовано, що визначений законом строк на оскарження постанови в цьому випадку позивачем не пропущений, оскільки адміністративний позов поданий до суду 12.12.2023 року.
При цьому, задовольняючи позову ОСОБА_1 в частині скасування  постанови інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Ростислава Івановича серії ЕАТ №8060670 від 02.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КпАП України - суд першої інстанції виходив з недоведеності правомірності прийняття оскаржуваної постанови, оскільки посадовою особою відповідача при прийнятті постанови не були виконані вимоги ст.251 КпАП України щодо обов`язку збирання доказів у справі.
Наведені висновки суду першої інстанції мотивовані тим, що в оскаржуваній у цій справі постанові позивачу інкриміновано правопорушення за ч.2 ст.126 КпАП України, допущеного внаслідок передачі позивачем керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а отже, для настання відповідальності за вказане правопорушення має бути встановлений та доведений факт здійснення позивачем 02.11.2023 передачі права керування транспортним засобом ОСОБА_2 , але разом з тим, оскаржувана постанова не містить жодного посилання на докази, якими підтверджується вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КпАП України, а з долучених відповідачем-2 до відзиву відеозаписів не вбачається поза розумним сумнівом, що особою, яка перебувала в автомобілі разом з ОСОБА_2 , є саме позивач ОСОБА_1 , і інших належних та допустимих доказів того, що позивачем було вчинене інкриміноване їй правопорушення, відповідачами суду не надано, з огляду на що суд першої інстанції саме і констатував відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України.
Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про задоволення позову виходячи з нижченаведеного.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), і відповідно до п.1.1 вказаних ПДР України ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а згідно ст.14 цього Закону учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону та Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.2.9 «ґ» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил, і даний пункт Правил дорожнього руху України стосується саме власників (водіїв) як індивідуальних транспортних засобів, так і транспортних засобів іншої форми власності, за винятком випадків навчання водінню у присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за наявності достатніх навичок водіння у того, хто навчається, а у разі порушення вказаного пункту ПДР України, тобто, у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, встановлено відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відтак, оскільки відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП передбачена за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а факт того, що ОСОБА_1 є власним транспортного засобу KIA RIO, д/н НОМЕР_1 , яким 02.11.2023 о 00:58:38 в м. Дніпрі по вул.Набережна Перемоги, 14 керувала громадянка ОСОБА_2 , яка не мала права керування транспортними засобами – є беззаперечно встановленим та не спростовувалося позивачкою ні під час звернення до суду з позовом у цій справі (оскільки позивачка звертаючись до суду фактично оскаржує лише процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, вимог ст.245, ст.251, ч.1 ст.268, ст.279, ст.288 КУпАП) ні під час судового розгляду справи судом першої і апеляційної інстанцій, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не спростовано належними та допустимими доказами про правомірність притягнення її до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за порушила п.2.9 «ґ» Правил дорожнього руху, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, з ухваленням іншого рішення про відмову у задоволені вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – задовольнити.
Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 березня 2025 року – скасувати.
У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Ростислава Івановича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови – відмовити у повному обсязі.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов