ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року	Львів	Справа № 300/5412/25 пров. № А/857/38531/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження (головуючий суддя: Тимощук О.Л., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ освіти Кутської селищної ради, Розтоківській ліцей про визнання протиправними та скасування рішення,-

встановив:

ОСОБА_1 , 28.07.2025, через засоби поштового зв`язку, звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати рішення одинадцятої сесії Кутської селищної ради VIII демократичного скликання № 7-11/2021 від 07.10.2021 в частині «Про дострокове розірвання контракту з директором закладу загальної середньої освіти Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області», як протиправне.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі № 300/5412/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Кутської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення.
Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодилась позивачка та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянтка покликається на те, що спір стосується виконанням органом місцевого самоврядування управлінських функцій, а тому вважає, що справу необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Кутська селищна рада Косівського району Івано-Франківської області, 29.10.2025 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу відхилити.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи вимоги цієї статті, оскільки клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю не надходило, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить розглядати в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом за правилами підсудності, визначеними статтями 26-30 ЦПК України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 463/6961/18, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії чи рішення суб`єкта владних повноважень.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що пунктом 1 рішення одинадцятої сесії Кутської селищної ради VIII демократичного скликання № 7-11/2021 від 07.10.2021 «Про дострокове розірвання контракту з директором закладу загальної середньої освіти - Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області» вирішено достроково розірвати Контракт № 04/13 із директором загальної середньої освіти - Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 та звільнити її із займаної посади, з підстав передбачених контактом (п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП), згідно абз. 5 п. 5.3 Контракту – за систематичне неналежне виконання інших обов`язків Керівника, визначених Законом України «Про освіту», Закону України «Про повну загальну середню освіту» та іншими актами законодавства.
Тобто, спір у цій справі виник щодо правомірності прийняття Кутською селищною радою рішення про звільнення позивачки з посади директора навчального закладу загальної середньої освіти.
Отже, за своєю правовою природою, відносини, які склалися між сторонами, пов`язані з трудовими правовідносинами, тобто фактично виник трудовий спір.
Як уже зазначалось вище судом апеляційної інстанції, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій у тих правовідносинах, у яких виник спір.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до Статуту Розтоківського ліцею Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області (нова редакція), затвердженого рішенням Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 18.12.2020 № 2-2/2020, Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області є закладом загальної середньої освіти, що забезпечує здобуття початкової, середньої базової та професійної базової освіти (https://drive.google.com/file/d/1TB0zwLqW7ti-BHzfVIox85UMorpRb4JR/view).
За змістом пункту 1.5. Положення, засновником Розтоківського ліцею є Кутська селищна рада Косівського району Івано-Франківської області. Уповноваженим органом управління Розтоківського ліцею є відповідний відділ Кутської селищної ради (https://drive.google.com/file/d/1TB0zwLqW7ti-BHzfVIox85UMorpRb4JR/view).
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що керівник комунального закладу загальної середньої освіти, яким є директор Розтоківський ліцей Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, призначається та звільняється засновником такого закладу, а сама посада керівника (директора) не є посадою державного (місцевого) органу та його апарату та робота на ній не належить до публічної служби.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що Кутська селищна рада Косівського району Івано-Франківської області, у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України та не виконує окремих владних управлінських функцій або делегованих повноважень під час винесення оскаржуваного рішення в частині звільнення позивачки з посади.
Тобто, відповідач, у спірних правовідносинах, діє лише як засновник закладу загальної середньої освіти, а не суб`єкт владних повноважень.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно контракту № 04/13 від 24.06.2020, посада директора закладу загальної середньої освіти, не належить до посад публічної служби у розумінні п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, оскільки звільнення позивачки з посади регламентовано нормами КЗпП України, а спірні правовідносини щодо роботи на посаді директора не пов`язані із проходженням нею публічної служби.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 232 КЗпП України, безпосередньо в місцевих загальних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України до юрисдикції загальних судів відносяться, зокрема, справи, які розглядаються у порядку цивільного судочинства, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не стосуються захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень та спірні правовідносини не пов`язані із проходженням позивачкою публічної служби, а спір у цій справі стосується приватноправових (трудових) відносин, отже, захист прав позивачки має здійснюватися у порядку цивільного судочинства.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що спірні правовідносини вже були предметом розгляду в цивільній справі № 347/237/22. Так, вважаючи оскаржуване рішення селищної ради та наказ відділу освіти незаконними, позивачка зверталася до Косівського районного суду Івано-Франківської області з позовом про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу. Однак рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24.05.2023 у справі № 347/237/22, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 31.08.2023, відмовлено у задоволенні позову. Тобто, вказаними судовими рішеннями уже надано правову оцінку законності оскаржуваного рішення Кутської селищної ради Івано-Франківської області від 07.10.2021 № 7-11/2021.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі № 300/5412/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. В. Ніколін