Справа № 161/25386/25 
Провадження № 3/161/452/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника – адвоката Некритюк В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень протягом року притягувався: 25.05.2025 року постановою серії БАД № 965847 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено штраф 20400 грн., учасника бойових дій, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 5 ст. 126 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

09.12.2025 року в 00.49 по вул. Миру, 1 в м. Луцьку ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України, повторно, протягом року, керував автомобілем Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Некритюк В.О. зазначила, що ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні визнає та щиро розкаюється. Вважає, що при накладенні стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 не може бути застосовано додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки він таким правом не наділений. Також транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не може бути у нього вилучений, оскільки він йому не належить. Просить суд розстрочити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу строком на 20 місяців рівними платежами, а також не стягувати з нього судовий збір, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідне письмове клопотання адвоката Некритюк В.О. приєднано до матеріалів справи (а.с. 25-27).
Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.
Так, про судове засідання, призначене на 08.01.2026 року о 10.00 ОСОБА_1 був повідомлений за допомогою смс-сповіщення, сформованого у АСДС Луцького міськрайонного суду Волинської області (електронною судовою повісткою), яка була отримана ним 11.12.2025 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді (а.с. 9).
За таких обставин, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило, а також що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.
Вислухавши доводи захисника, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.
На переконання суду, вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 535445 від 09.12.2025 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 1);
-довідкою ДПП УПП у Волинській області від 09.12.2025 року (а.с. 2), з якої слідує, що відповідно до бази даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом (категорії В, С, С1, ВЕ, СЕ), а також має повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 2);
-рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП у Волинській обл. ДПП рядового поліції Поштарук В.І. від 09.12.2025 року (а.с. 3);
-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6307295 від 09.12.2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУАП (а.с. 4). Вказана постанова набрала законної сили і є чинною;
-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 965847 від 25.05.2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУАП – за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом (а.с. 5). Вказана постанова набрала законної сили і є чинною;
-відеозаписом із нагрудного відеореєстратора поліцейського на якому зафіксовані, зокрема, обставини встановлення особи водія автомобіля Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , яким виявився ОСОБА_1 . Також в ході встановлення даних водія ОСОБА_1 було з`ясовано що він позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 23);
-постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винним та накладено штраф в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с. 38-39). Постанова набрала законної сили і є чинною.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має, в свою чергу, ОСОБА_1 та його захисником такі докази в жодній мірі спростовані не були.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.
Щодо доводів сторони захисту про неможливість застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.
Так, санкція ч.5. ст.126 КУпАП передбачає, накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Норми чинного КУпАП не встановлюють будь-яких обмежень щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції статті КУпАП, особам, які на момент вчинення адміністративного правопорушення не мали права керування транспортними засобами або були позбавлені такого права.
Санкція ч.5 ст.126 КУпАП є безальтернативною стосовно видів стягнень, які мають бути накладені на особу, що порушила відповідні вимоги ПДР; дискреційні повноваження суду згідно з цією нормою поширюються виключно на визначення строку позбавлення права керування та вилучення транспортного засобу.
Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності - ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років.
При цьому, суд не вважає за необхідне застосовувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він йому не належить (а.с. 2)
Дана міра адміністративного стягнення, на переконання уду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Таким чином, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, здійснюється в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Разом з тим, захисник Мельничука Д.А. у своєму клопотанні не довела того факту, що у ОСОБА_1 існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.
Так, ОСОБА_1 та його захисником не надано суду жодного доказу щодо його доходів, як і не надано жодного доказу того, що його батьки знаходиться на його утриманні,
Суд також вважає за необхідне зазначити, що постанова про накладення адміністративного стягнення має бути реалізована у стислі строки, інакше буде втрачена оперативність у застосуванні заходів адміністративного впливу, що, без сумніву, відобразиться на ефективності, зменшенні виховного та попереджувального значення у боротьбі з адміністративними правопорушеннями.
У зв`язку з викладеним, суд прийшов до висновку, що об`єктивних підстав для розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення немає, а тому клопотання захисника про розстрочку адміністративного стягнення. задоволенню не підлягає.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 665,60 грн.
При цьому посилання захисника на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставі звільнення ОСОБА_1 від спати судового збору, суд вважає безпідставними, оскільки вказане положення закону застосовується до учасників бойових дій лише у випадку звернення до суду у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Керуючись ст.ст. 7, 40-1,126, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення 
у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області      С.М. Рудська