ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року		Справа № 460/14435/24 пров. № А/857/18425/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року (суддя Борискін С.А., м.Рівне, повний текст складено 07 квітня 2025 року), -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 (далі – НОМЕР_2 ) в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 по виплаті позивачу добових витрат у безперервному відрядженні з 12.05.2024 по 17.05.2024 включно;
зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити виплату позивачу добових витрат у безперервному відрядженні з 12.05.2024 по 17.05.2024 включно.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 по виплаті ОСОБА_1 добових витрат у безперервному відрядженні з 12.05.2024 по 17.05.2024 включно. Зобов`язано в/ч НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 виплату добових витрат у безперервному відрядженні з 12.05.2024 по 17.05.2024 включно. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржила в/ч НОМЕР_2 , яка із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі вказує, що здійснення позивачу добових витрат у безперервному відрядженні в/ч НОМЕР_2 неможливе, оскільки ця військова частина не є розпорядником бюджетних коштів. Саме на таких доводах побудована апеляційна скарга відповідача.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач повинен був виплатити позивачу добові за час відрядження в розмірі, визначеному чинним законодавством на час відрядження, за кожну добу відрядження. В той же час, цей суд вказав, що оскільки в/ч НОМЕР_1 перебуває у складі та на забезпеченні в/ч НОМЕР_2 , то саме остання має здійснити позивачу виплату добових за час відрядження.
Такі висновки суду першої інстанції з огляду на доводи апеляційної скарги є дещо помилковими, з таких міркувань.
Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що на підставі розпорядження №760/1/ НОМЕР_3 командира військової частини НОМЕР_4 від 07.05.2024 наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.05.2024 №139 позивач з 12.05.2024 вибув у відрядження до міста Київ та 17.05.2024 повернувся по виконанню задач відрядження до місця проходження служби, що підтверджується наказом командира в/ч НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 17.05.2024 №146.
12.11.2024 перебуваючи на тимчасовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач звернувся до в/ч НОМЕР_1 з рапортом по виплаті добових за відрядження з 12 по 17.05.2024, але відповідач відповідь по рапорту не надав.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною шостою статті 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-XII), при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з відрядженням в інші населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються витрати на відрядження в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України (пункт 9 «Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 20.02.2017 № 105; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.03.2017 за № 364/30232; далі – Інструкція №105).
Абзац 1 пункту 10 Інструкції № 105 зазначає, що окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням).
Відповідно до абзацу 11 пункту 24 Інструкції № 105 виплата добових військовослужбовцям не здійснюється за дні, коли вони (у передбачених законодавством випадках) забезпечуються триразовим харчуванням за рахунок держави, а також за період, коли відрядженому здійснюються польові виплати (морське грошове забезпечення).
Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 «Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 09.12.2002 № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 за № 992/7280; далі – Положення №402) військовослужбовці, які прибули у військову частину в відрядження, зараховуються на продовольче забезпечення наказом командира військової частини.
З метою недопущення фінансових порушень під час направлення військовослужбовців у відрядження під час дії воєнного стану, на підставі вимог заступника Міністра оборони України № 9696/з від 20.05.2022, військовослужбовці, під час направлення у відрядження під час дії воєнного стану забезпечуються:
- видачею продовольчих атестатів (або добовим польовим набором продуктів (повсякденним набором сухих продуктів);
- зарахуванням на продовольче забезпечення із забезпеченням триразовим харчуванням.
Уразі неможливості забезпечити військовослужбовців, які прибули у відрядження триразовим харчуванням, командування частини повинно надіслати повідомлення командиру військової частини, з якої військовослужбовці прибули у відрядження, із зазначенням причин.
Згідно пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» (далі – Постанова №98) визначено, що особливості направлення у відрядження військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, а також інших працівників органів внутрішніх справ, осіб рядового і начальницького складу, які проходять службу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, органах і підрозділах цивільного захисту, визначаються за погодженням з Міністерством фінансів відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, а осіб начальницького складу Державної фельд`єгерської служби Міністерством інфраструктури, працівників дипломатичної служби України, направленим у довготермінове відрядження, - Міністерством закордонних справ.
Для покриття особистих витрат під час відрядження військовослужбовцям здійснюються виплата добових; відшкодування витрат на найм житлового приміщення за час перебування у такому відрядженні; відшкодування вартості проїзду до місця відрядження та назад.
Виплата добових та відшкодування витрат на найм житлового приміщення здійснюються за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою відміток про дати прибуття військовослужбовця в пункт (пункти) відрядження та вибуття з нього (з них) (п. 20 Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 20.02.2017 № 105).
Крім того, відповідно до пункту 1.1 пункту 1 «Інструкції про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил України витрат на службові відрядження в межах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.08.2011 №530 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.09.2011 №1115/19853; далі Інструкція №530) визначено, що службовим відрядженням вважається поїздка військовослужбовця за розпорядженням командира або начальника на певний строк в іншу місцевість для виконання службового завдання поза пунктом постійного або тимчасового розквартирування військової частини (підрозділу), у якій військовослужбовець проходить службу. Для покриття особистих витрат під час відрядження військовослужбовцям здійснюються виплата добових та відшкодування витрат на наймання житлового приміщення, а також на проїзд до місця відрядження та назад.
Пунктом 1.11 Інструкції №530 встановлено, що виплата добових та відшкодування витрат на наймання житлового приміщення проводяться за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою відміток про дати прибуття військовослужбовця в пункт (пункти) відрядження та вибуття з нього (з них). Відмітки завіряються: у військових частинах - підписом командира військової частини або начальника штабу, а в установах, на підприємствах і в організаціях та інших органах виконавчої влади - підписом посадової особи, на яку покладено обов`язок відмічати посвідчення про відрядження.
При цьому, згідно з пунктом 1.4 Інструкції №530 забороняється провадити виплату добових та відшкодовувати витрати на наймання житлового приміщення за посвідченнями про відрядження, виданими з порушенням порядку їх оформлення, встановленого законодавством України.
Так, за відсутності в посвідченні про відрядження засвідчених печаткою відміток про дати прибуття військовослужбовця в пункт (пункти) відрядження та вибуття з нього (з них) добові не виплачуються (пункт 1.12 Інструкції №530).
Згідно п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 строк одного відрядження визначається керівником, але не може перевищувати в межах України 30 календарних днів, за кордон 60 календарних днів, крім випадків, зазначених в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту.
Строк відрядження військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу та працівників, які в особливий період направляються в межах України в райони воєнних (бойових) дій для участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також здійснення заходів із забезпечення правопорядку на деокупованих територіях та на державному кордоні, не повинен перевищувати період здійснення таких заходів.
Згідно пунктом 7 Постанови № 98 установлено, що державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються витрати на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях.
Відповідно до пункту 3 Інструкції №105, рішення про направлення військовослужбовців у відрядження оформляється відповідним наказом, в якому зазначаються: пункт призначення; найменування військової частини (установи, організації), куди відряджається військовослужбовець; строк та терміни відрядження; мета відрядження.
Вказаною нормою визначено вичерпний перелік. Зазначення додаткової інформації не передбачено.
Згідно пунктом 6 Інструкції №105 Військова частина (установа, організація), що відряджає військовослужбовця, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час відрядження (авансом). Аванс відрядженому військовослужбовцю перераховується в безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток.
Відповідно до пункту 9 Інструкції №105, підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України.
Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження забезпечення позивача відповідачем вказаним порядком авансом. 
Як видно із довідки від 14.02.2024 №182/1207 виданою Національним університетом оборони України (до якого позивач був відряджений) ОСОБА_1 перебуваючи у відрядженні на продовольчому забезпеченні в університеті не перебував та атестат військовослужбовця на продовольство йому не видавався. 
Хоча як видно з письмових пояснень в/ч НОМЕР_1 за наказом №139 позивачу встановлено видати продовольчий атестат.
Також в матеріалах справи знаходяться атестат та талон атестата військовослужбовця на продовольство №56 в якому зазначено, що він оформлений на старшого лейтенанта ОСОБА_2 , підстава його видачі, зазначено строк початку та закінчення відповідного забезпечення, однак відсутній підпис позивача про те, що він такий атестат та відповідний талон отримував, на що і вказує позивач.
За наявності таких обставин, після повернення з відрядження відповідач повинен був виплатити позивачу добові за час відрядження в розмірі, визначеному чинним законодавством на час відрядження, за кожну добу відрядження. Як встановлено судом, таких виплат відповідачем здійснено не було, що є протиправним.
В той же час, зважаючи на доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 , апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції зроблено передчасні висновки, що вказана в/ч забезпечує фінансування витрат в/ч НОМЕР_1 , так як із долученого скаржником листа підтверджується якраз протилежне, а саме, що в/ч НОМЕР_2 зарахована на фінансове забезпечення в/ч НОМЕР_1 .
До того ж, протягом усього судового розгляду справи в суді першої інстанції в/ч НОМЕР_1 не вказувала на те, що позбавлена здійснювати фінансове забезпечення своєї частини через перебування на такому забезпеченні у в/ч НОМЕР_2 .
Відтак, висновки суду першої інстанції про те, що саме в/ч НОМЕР_2 має обов`язок здійснити позивачу виплату добових витрат у безперервному відрядженні з 12.05.2024 по 17.05.2024 є безпідставними та передчасними.
У зв`язку з наведеним, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні на підставі частини четвертої статті 317 КАС.
В решті рішення суду необхідно залишити без змін, так як, скаржник в апеляційній скарзі не наводить доводів про неправильність висновків суду першої інстанції щодо розгляду справи по суті.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_2 задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року змінити, виклавши абзаци другий та третій резолютивної частини цього рішення, у такій редакції:
«Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 по виплаті ОСОБА_1 добових витрат у безперервному відрядженні з 12.05.2024 по 17.05.2024 включно.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 виплату добових витрат у безперервному відрядженні з 12.05.2024 по 17.05.2024 включно.».
В решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Cуддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Т. В. Онишкевич