Кропивницький апеляційний суд 
№ провадження 33/4809/52/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Шинкаренко І. П. 
Категорія - 172-6   Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2026 року      м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Горбунова Р.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-6 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням із закриттям провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, згідно з протоколом № 401/25 від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування – депутатом районної ради у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2024 року до 01.04.2024 року в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а саме: 03.04.2024 року о 14 год. 53 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Також відповідно до протоколу № 400/25 від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування – депутатом районної ради у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2022 року до 01.02.2024 року в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме: 03.04.2024 року о 15 год. 17 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Крім того, згідно з протоколом № 402/25 від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування – депутатом районної ради у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2023 року до 01.02.2024 року в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, а саме: 03.04.2024 року о 15 год. 04 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд першої інстанції зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, та його вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення № 400/25, 401/25 та 402/25 від 14 серпня 2025 року; відомостями про персональний склад Олександрійської районної ради Кіровоградської області восьмого скликання; роздруківками з публ ічної частини Єдиного державного реєстру декларацій, з яких вбачається дата та час подання ОСОБА_1 декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022 та 2023 роки; листом Олександрійської районної ради Кіровоградської області від 21.03.2025 № 01-31/41/2 та додатками до нього; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.04.2025 року.
Також судом при розгляді справи досліджено довідку, що міститься у матеріалах справи, видану військовою частиною НОМЕР_2 від 10 квітня 2025 року про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував у районі виконання волонтерських завдань з 12.10.2023 по 31.03.2024 щодо доставки гуманітарної допомоги. Крім того, з наявних матеріалів судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 28.03.2024 по 02.04.2024 року знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується відповідними довідками.
З урахуванням встановлених обставин, які мають значення для розгляду справи, враховуючи дані, що характеризують особу порушника, щире визнання ним своєї вини, суд першої інстанції зауважив, що допущені ОСОБА_1 , адміністративні правопорушення хоча формально і містять ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, однак у зв`язку зі своєю малозначністю не являють собою великої суспільної небезпеки та не заподіяли великої суспільної шкоди чи значних збитків державним чи суспільним інтересам, тому відповідно до положень статті 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення суд першої інстанції звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. Разом з тим, з метою забезпечення невідворотності реагування держави на кожне допущене правопорушення, хоч і визнане малозначним, суд застосовував до ОСОБА_1 усне зауваження.
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Горбунов Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначність обмежившись усним зауваженням.
У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає наступне.
Апелянт вважає, що визнаючи ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та звільнивши останнього від адміністративної відповідальності суд першої інстанції неправильно застосував ст. 22 КУпАП. 
Так, у відповідності до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під часі за місцем вчинення правопорушення. 
Але, статтею 22 КУпАП передбачена можливість звільнення від адміністративної відповідальності, що за своєю суттю не передбачає визнання особи винною. 
Апелянт зауважує, що застосовуючи ст.22 КУпАП суд повинен був звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а винним не визнавати. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та адвокат Горбунов Р.В. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, постанову від 18.12.2025 року скасувати.
Прокурор Зінов`єв М.В. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення адвоката,  ОСОБА_1 , прокурора, вивчивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного. 
Згідно з ч. 7ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За змістом ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».
Суд першої інстанції перш за все, встановивши фактичні обставини справи, врахувавши визнання сторони захисту вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП переходить до стадії призначення покарання за вчинення правопорушення.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. 
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд приходить до висновку, що при накладенні стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 , враховуючи повне визнання вини за вказане правопорушення, суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують відповідальність.
При цьому, під час розгляду справи судом першої інстанції, а також в апеляційній скарзі захисника факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється. 
Інші обставини, на які посилається апелянт свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, про що суд першої інстанції обґрунтовано навів в своєму рішенні, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.
Таким чином, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП, в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм дана належна оцінка, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Горбунова Р.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Р.В.Широкоряд