ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/17302/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач-1, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за віком позивачу із врахуванням заробітної плати (доходу) згідно довідки від 22.06.2018 №259 за період роботи з 01.06.1985 по 31.05.1990, виданої архівним відділом російської федерації;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати (доходу) згідно довідки від 22.06.2018 №259 за період роботи з 01.06.1985 по 31.05.1990, виданої архівним відділом російської федерації, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 03.01.2024.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі №380/6450/24 ГУ ПФУ у Львівській області призначило ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.01.2024 із врахуванням страхового стажу за період проходження військової служби з 10.11.1982 по 11.11.1984, період роботи в російській федерації з 01.01.1992 по 31.05.1999 та з 19.06.1996 по 18.08.2001. До розрахунку пенсії застосована заробітна плата згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.07.2000 по 30.04.2019. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії із врахуванням заробітку (доходу) згідно довідки про заробітну плату від 22.06.2018 №259, виданої архівним відділом російської федерації, за період з 01.06.1985 по 31.05.1990, який зараховано до страхового стажу. Однак відповідач листом від 06.08.2025 повідомив позивача про відсутність підстав для такого перерахунку у зв`язку із припиненням російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Ухвалою від 25.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін. 
Відповідно до довідок про доставку електронного листа, до електронного кабінету ГУ ПФУ у Львівській області в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 22.08.2025 - позовну заяву з копіями доданих до позовної заяви документів (тобто у день надходження позову до суду) та 26.08.2025- ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін від 25.08.2025 (тобто на наступний день постановлення ухвали судом). 
Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується. 
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
У відповідності до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного суду України (далі – КАС України) неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів. 
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі №380/6450/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.01.2024 про призначення пенсії, зарахувати до страхового (загального) стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 10.11.1982 по 11.11.1984, період роботи з 01.01.1992 по 31.05.1999, з 19.06.1999 по 18.08.2001 та прийняти рішення щодо призначення пенсії позивачу, з урахуванням висновків, наведених в мотивувальній частині судового рішення.
ГУ ПФУ у Львівській області у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 14.07.2025 листом від 18.07.2025 №1300-5309-8/95212 повідомило, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі №380/6450/24 рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 03.02.2025 №134250010750 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 03.04.2024.
Загальний страховий стаж становить 31 рік 07 місяців 10 днів (в тому числі до страхового стажу враховано період роботи в російській федерації з 01.01.1992 по 31.05.1999 та 19.06.1999 по 18.08.2001). До розрахунку пенсії застосована заробітна плата згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року по 30 квітня 2019 року.
ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою від 23.07.2025 про перерахунок та виплату його пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату від 22.07.2018 №259, виданої архівним відділом російської федерації, за період роботи з 01.06.1985 по 31.05.1990, який зарахований до страхового стажу позивача.
ГУ ПФУ у Львівській області листом від 06.08.2025 №15640-16550/Б-52/8-1300/25 відмовило у перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки від 22.07.2018 №259, оскільки з 01.02.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Окрім того зазначено, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі №380/6450/24 не містить зобов`язання щодо врахуванням для обчислення пенсії відомостей про заробітну плату в період роботи в російській федерації згідно довідки про доходи №304 від 22.06.2018.
Вважаючи поведінку відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки від 22.07.2018 №259 протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі – Закон №1058-VI).
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-VI періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону №1058-VI передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Стаття 4 Закону №1058-VI визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Пунктом 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV визначено, що до приведення законодавства у країни у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Частиною першою статті 27 Закону №1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = 3п * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; 3п - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 . За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
За частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону №1058-IV).
Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення(перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1). 
Абзац 12 підпункту 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначає, що особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, (в тому числі документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і за вислугу років), передбачені Порядком підтвердження наявного стажу роботи, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.
Абзаци перший і п`ятий підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначають, що для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Частиною другою статті 4 Закону №1058-IV передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Отже, питання врахування періодів роботи в російській федерації після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та російською федерацією.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Стаття 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У випадку, якщо в державах-учасниках Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу і застосовується при первинному призначені пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а, від 17.06.2020 у справі №646/1911/17, від 21.02.2020 у справі №291/99/17 та від 06.07.2020 у справі №345/9/17, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча й пенсійні внески можуть сплачуватись в росії.
Таким чином існувала гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.
Судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що позивачу з 03.01.2024 призначено пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Між сторонами наявний спір щодо не зарахування при проведенні перерахунку пенсії позивача розміру отриманої ним заробітної плати за період з 01.06.1985 по 31.05.1990 згідно довідки №304 від 22.06.2018, який пенсійний орган пояснює тим, що з 01.02.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Суд звертає увагу, що питання підтвердження періоду роботи та зарахування його до страхового стажу позивача на території російської федерації досліджувалось Львівським окружним адміністративним судом при розгляді справи №3800/6450/24 і встановлено рішенням у цій справі від 17.09.2024.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, відповідач під час вирішення питання про перерахунок пенсії на підставі довідки №304 від 22.06.2018 протиправно послався на припинення російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Спідружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Кабінет Міністрів України ухвалив постанову «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» від 04.02.2023 №107, якою передбачено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостилю тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.
Таким чином, під час дії воєнного стану, виготовлені на території російської федерації установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою документи, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.
Суд зазначає, що довідка про заробітну плату від 22.06.2018 №259 містить інформацію про заробіток позивача за період роботи з 01.07.1985 по 31.05.1990 в радгоспі 50 річчя СРСР, зарахованого до його страхового стажу.
Така довідка містить усі визначені законом реквізити, зокрема в ній є кутовий штамп органу, що видав довідку, помісячно вказано заробітну плату позивача на даному підприємстві, довідка містить інформацію про сплату страхових внесків, містить назву первинних документів, на підставі яких її видано, довідка підписана уповноваженими особами та скріплена печаткою.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Відповідачем не було висловлено жодних зауважень та не надано доказів про те, що записи в довідці є такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням закону.
За таких обставин, у відповідача не було законних підстав для відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 22.06.2018 №259.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного рішення не виконано.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Даючи оцінку оскаржуваній поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що відмова ГУ ПФУ у Львівській області у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 22.06.2018 №259 не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки і чинному пенсійному законодавству та порушує право позивача на належний розмір пенсії, тому такі дії слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу.
Друга позовна вимога є похідною від першої та підлягає до задоволення шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 03.01.2024 перерахунок пенсії за віком позивача із врахуванням заробітної плати згідно довідки від 22.06.2018 №259 за період роботи з 01.06.1985 по 31.05.1990, виданої архівним відділом російської федерації, та здійснити її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів порівну понесені позивачем судові витрати у вигляді 1 211 грн 20 к. судового збору, сплаченого за квитанцією № 7463-4746-2546-33461 від 19.08.2025.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) щодо відмови у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із врахуванням заробітної плати (доходу) згідно з довідкою від 22.06.2018 №259 за період роботи з 01.06.1985 по 31.05.1990, виданої архівним відділом російської федерації.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 03.01.2024 пенсію за віком із врахуванням заробітної плати згідно з довідкою від 22.06.2018 №259 за період роботи з 01.06.1985 по 31.05.1990, виданої архівним відділом російської федерації, та здійснити її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 к. судових витрат у вигляді судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.